Номер провадження: 33/813/1221/23
Номер справи місцевого суду: 521/9034/23 
Головуючий у першій інстанції Засядьвовк О. Д. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2023 року                                                                         м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Янковської Ю.Л.,
представника Одеської митниці – Бурчо І.Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Бєлошицької Людмили Федорівни на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 15 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.6 ст.481 МК України, -

ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст судового рішення
Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.06.2023 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн на користь держави, стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн.
ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винною в порушенні митних правил, які полягали в тому, що вона 30.12.2017 ввезла на митну територію України транспортний засіб особистого користування - легковий автомобіль "МЕRСЕDЕS-ВENZ СLS550", реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Грузія, через відділ митного оформлення № 3 пункту пропуск «Іллічівський морський торговельний порт» митного поста «Чорноморський» Одеської митниці з митному режимі «тимчасове ввезення» на строк до одного року. Станом на 04.11.2022 вищевказаний автомобіль за межі митної території України не вивезений, що встановлено 04.11.2022 під час здійснення митного контролю та перевірки документів. 
Судом враховано, що ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, а також, що редакція закону, який діяв на час вчинення правопорушення, в порівнянні з редакцією, яка діяла на час складання відносно неї протоколу про порушення митних правил, пом`якшує відповідальність, тому дійшов висновку про наявність підстав накладення стягнення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник Одеської митниці Бєлошицька Л.Ф. просить скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 15.06.2023 та прийняти нову постанову про визнання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України, а саме у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано, що:
- час набрання чинності ч.6 ст.481 МК України в новій редакції не впливає на порядок тимчасового ввезення транспортного засобу та обов`язок щодо його вивезення у встановленому законодавством строк;
- 30.12.2018 збіг строк зворотного вивезення транспортного засобу, тому саме з цієї дати почалась бездіяльність ОСОБА_3 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення, оскільки такі дії розпочинаються з початку вчинення таких дій і продовжуються до їх виявлення або припинення. Враховуючи, що вчинене ОСОБА_3 триваюче правопорушення, яке виявлене 04.11.2022, під час дії нового закону, то його слід кваліфікувати за ч.6 ст.481 МК України;
- оскільки ОСОБА_3 безпосередньо перетинала митний кордон України у вказаному автомобілі, то вона є особою – відповідальною за дотримання митного режиму, тому, відповідно, їй було відомо – коли та в якому митному режимі ввозила вона вказаний транспортний засіб;
- матеріалами справи доведена вина ОСОБА_3 у вчиненні нею правопорушення за ч.6 ст.481 МК України. 
В суді апеляційної інстанції представник митниці підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.
У судове засідання апеляційної інстанції 07.07.2023 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), будучі належним чином повідомленою про розгляд справи засобами телефонного зв`язку, що підтверджується телефонограмою, до суду не з`явилась, причин неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надала. 
Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з огляду на таке.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).   
За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
При встановлених обставинах, неявка ОСОБА_3 не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Заслухавши представника митниці, дослідивши матеріали даної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Фактичні обставині, встановлені судом
Відповідно до протоколу про порушення митних правил протокол № 1379/50000/22 від 04.11.2022, в пункт пропуску «Орлівка» митного поста «Орлівка» Одеської митниці, в напрямку з України до Румунії, 04.11.2022 о 12:59 в`їхав легковий автомобіль «HYUNDAI Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації АСМО "Інспектор" розділу «Електронний журнал пасажирського пункту пропуску», за паспортними даними громадянки Вірменії ОСОБА_1 встановлено, що у попередніх періодах громадянкою Вірменії ОСОБА_1 ввезено на митну територію України транспортний засіб, по якому відсутні відомості щодо подальшого вивезення, а саме: 30.12.2017 громадянка Вірменії ОСОБА_1 перемістила на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення» на строк до одного року транспортний засіб особистого користування - легковий автомобіль "МЕRСЕDЕS-ВENZ СLS550", реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Грузія, через відділ митного оформлення № 3 митного поста «Чорноморський», пункту пропуск «Іллічівський морський торговельний порт». Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 04.11.2022 відсутня.
Таким чином, за позицією митниці, ОСОБА_1 перевищила, встановлений ст.380 МК України, строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування більше ніж на тридцять діб, тому зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України.
Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 , примірник протоколу нею отримано 04.11.2022, про що вона розписалась. При цьому, у протоколі в графі: «Пояснення, зауваження особи, що притягується до відповідальності» зазначено: «Протокол мне переведен и понятен. Замечаний и дополнений не имею. Согласно ст.63 Конституции Украины от дачи показаний отказываюсь», про що ОСОБА_1 розписалась.
До протоколу додані:
- доповідна записка головного державного інспектора митного поста «Орлівка» Одеської митниці Миколи Казланжі без зазначення дати;
- копії паспорта та посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 ;
- витяг з ПІК ЄАІС ДМСУ;
- копія довідки ТОВ «Експоцентр Одеса» від 13.01.2023, за якою вартість транспортного засобу "МЕRСЕDЕS-ВENZ СLS550" станом на листопад 2022 рік становить 1100000 – 1150000 грн.
Особа, що притягується до відповідальності за порушення митних правил, ОСОБА_1 надала суду першої інстанції свої письмові пояснення, в яких, не визнаваючи свою провину, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Зазначала, що станом на 30.12.2017 (день ввозу транспортного засобу на територію України) диспозиція ст.481 МК України не передбачала відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на тридцять днів. Вказана стаття складалась з трьох частин і санкція будь-якої з них не передбачала додаткового виду стягнення у вигляді конфіскації засобів чи товарів. Посилаючись на положення ст.58 Конституції України та рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 щодо зворотної дії законів, зазначила, що ч.6 ст.481 МК України, яка набрала чинності 22.08.2019, не має зворотної дії в часі. Тому вона не може бути притягнута до відповідальності.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбачено ч.6 ст. 481 МК України. Під час визначення міри покарання, врахував, що станом на 30.12.2017 року (на час ввезення ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу) діяла редакція ст.481 МК України, якою такі дії утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, а дії частини шостої вказаної статті, як окремий склад правопорушення, Митним законом України не були передбачені взагалі. Суд зазначив, що бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України почалась у період встановлений пунктом 9-5 Прикінцевих та перехідних положень МК України, а отже, попри кваліфікацію за ч.6 ст.481 цього Кодексу, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 зазначеної статті. Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, а також, що редакція закону, який діяв на час вчинення останньою правопорушення, в порівнянні з редакцією, яка діяла на час складання відносно неї протоколу про порушення митних правил, пом`якшує відповідальність, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для накладення стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Мотиви апеляційного суду
За положеннями ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним – відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.486 МК України та ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону. 
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Положеннями ст.489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. 
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За положеннями ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Вказана редакція ч.1 ст.380 МК України діяла як 30.12.2017 (на час ввезення Avagyan Nairaтранспортного засобу на території України), та і 04.11.2022 (на час складання протоколу митними органами).
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 ввезла на митну територію України транспортний засіб 30.12.2017 у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», зобов`язавшись при цьому вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України, у встановлений ч.1 ст. 380 МК України річний строк.
Отже, вказаний транспортний засіб повинен був бути вивезений з території України не пізніше 30.12.2018 року. 
04.11.2022 головним державним інспектором митного поста «Орлівка» Одеської митниці Казланжі М.М. було складено протокол про порушення митних правил №1379/50000/22 відносно ОСОБА_1 .
Частиною 1 статті 3 МК України встановлено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.
Пунктом 8 Розділу І Закону України «Про внесення змін до МК України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 (далі Закон №2612-VІІІ) статтю 481 МК України викладено в новій редакції, зокрема доповнено частиною 6 такого змісту: «6. Перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів».
Пункт 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №2612-VІІІ (зі змінами, внесеними Законом №2725- VІІІ від 16.05.2019) встановлено, що п.8 розділу І закону набирає чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Публікація Закону відбулась 24.11.2018 року.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, за що статтею 481 МК України передбачена відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб було ввезено на територію України 30.12.2017 року, тобто під час дії редакції ст.481 МК України, яка містила 3 частини та виключала можливість накладення штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів, які передбачені положеннями ч.6 відповідної статті, що набрала чинності лише 22.08.2019 року.
Частина 3 ст.481 МК України, в редакції що діяла як на час ввезення Avagyan Naira транспортного засобу, так і на час закінчення встановленого митним законодавством річного строку, передбачала, що перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Доводи апелянта про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 за наведене вище адміністративне правопорушення до відповідальності, передбаченої ч.6 ст.481 МК України, не знайшли свого підтвердження, з огляду на таке.
Дійсно, Законом України №2612-VIII до ст.481 МК України внесені зміни, відповідно до яких ст. 481 МК України стала містити 6 частин. Нова редакція ч.6 ст.481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року відповідно до Закону України №2725-VIII від 16.05.2019 року.
Разом з тим, станом на 30.12.2017, тобто на час ввезення  ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу, діяла редакція ст.481 МК України, якою такі дії утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 481 МК України, а дії частини шостої вказаної статті, як окремий склад правопорушення, Митним законом України не були передбачені взагалі.
Бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України почалась 31.12.2018 року, тобто до набрання чинності нової редакції ст.481 МК України – 22.08.2019, а отже, попри кваліфікацію за ч. 6 ст.481 цього Кодексу, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 зазначеної статті.
Санкцією ч.3 ст.481 МК України передбачено накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В частині першій статті 58 Конституції України закріплено положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачено їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акту, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. 
Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Крім того, за положеннями ч.3 ст.3 МК України норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Отже, на переконання апеляційного суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника, й обґрунтовано застосував щодо  ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 3 ст. 481 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.
Накладене на  ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також справедливим та відповідає передбаченій ст.23 МК України меті адміністративного стягнення.
З огляду на наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду. Тому, апеляційна скарга представника Одеської митниці підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Бєлошицької Людмили Федорівни залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 15 червня 2023 року у справі про притягнення  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.6 ст.481 МК України – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                 І.А.Артеменко