Ухвала
04 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 280/791/18
провадження № 51-4617ск23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2021 року  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано не винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України. 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, крім іншого, має бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
У касаційній скарзі прокурор на підставах істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо  ОСОБА_4 та ОСОБА_5  через недотримання апеляційним судом вимог, передбачених ст. 419 КПК України, яка передбачає надання відповідей на усі доводи апеляційної скарги, проте фактично не погоджується з тими висновками суду апеляційної інстанції, які наведені в ухвалі. 
Крім цього, у касаційній скарзі прокурор не наводить таких порушень КПК, які з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 КПК слугували б підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, а зазначає здебільшого доводи щодо оцінки доказів та встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які в силу ст. 433 КПК України не можуть буду предметом перегляду судом касаційної інстанції
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин необхідно залишити без руху касаційну скаргу, надавши прокурору строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                                  ОСОБА_2                                             ОСОБА_3