УХВАЛА

11 липня 2023 року 
м. Київ 

справа № 520/6637/22
адміністративне провадження № К/990/22132/23 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі  за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної військової адміністрації, начальника Харківської обласної військової адміністрації ОСОБА_2 про визнання протиправними та нечинними розпоряджень,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської обласної військової адміністрації, начальника Харківської обласної військової адміністрації ОСОБА_2, у якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправним та нечинним Розпорядження Харківської обласної військової адміністрації № 2В від 24 лютого 2022 року «Про введення комендантської години на території Харківської області»;

- визнати протиправним та нечинним Розпорядження Харківської обласної військової адміністрації № 134В від 25 серпня 2022 року «Про внесення зміни до розпорядження начальника обласної військової адміністрації від 24 лютого 2022 року № 2В (зі змінами)».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2023 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з незазначенням у касаційній скарзі належних доводів та обґрунтувань щодо підстав оскарження судових рішень.

21 червня 2023 року ОСОБА_1 повторно через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року. Заявник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, провадження у справі закрити на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, в обґрунтування якої скаржник зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема щодо порушення (обмеження) права людини введенням комендантської години, щодо порушення (обмеження) права людини збільшенням часу дії комендантської години, щодо безпідставності збільшення часу дії комендантської години з огляду на відсутність доказів реальної (а не припущеної) загрози та небезпеки населенню, яка би вимагала саме такого збільшення , а також щодо підстав для закриття провадження у справі внаслідок добровільного визнання оскаржуваного акту.

За приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Аналізуючи зміст касаційної скарги, Судом установлено, що заявник лише послався на відсутність висновку Верховного Суду, проте не конкретизував норми права, яку неправильно застосовано судами і не виклав ці аргументи у взаємозв`язку із обставинами справи та виключними підставами, передбаченими частиною четвертою статті 328 КАС України. Підстав необхідності формування такого висновку також не наведено, як і не зазначено який вплив висновок Верховного Суду буде мати для вирішення цього спору по суті вимог, що надалі також вирішує питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Доводи касаційної скарги зводяться до цитування норм, наведення нормативно-правових актів, часткового опису обставин справи та переоцінки доказів, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Суд касаційної інстанції звертає увагу, що в попередній ухвалі Верховного Суду від 01 червня 2023 року про повернення касаційної скарги сформовані висновки щодо необхідності дотримання законодавчих вимог до змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судового рішення.

Однак при поданні цієї касаційної скарги заявником касаційної скарги не взято до уваги  висновки щодо вимог, яким має відповідати касаційна скарга в частині викладення підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, тобто касаційна скарга позивача не відповідає нормам процесуального закону, зокрема, в частині належного обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Слід також зазначити, що вдруге подана касаційна скарга містить такі ж обґрунтування, що і попередньо подана касаційна скарга.

Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до оформлення касаційної скарги та проігнорував роз`яснення Верховного Суду щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судового рішення.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

За таких обставин, Верховний Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної військової адміністрації, начальника Харківської обласної військової адміністрації ОСОБА_2 про визнання протиправними та нечинними розпоряджень повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.  

Суддя                                                                                                                 С.А. Уханенко