ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/6943/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 (суддя Конишева О.В.), в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо відмови у підготовці та поданні до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з зарахуванням до стажу, який дає право на пенсію, вислуги років на пільгових умовах 03 роки 07 місяців 08 днів;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області підготувати всі необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, зарахувавши йому до вислуги років, яка дає право на пенсію, пільговий стаж 03 роки 07 місяців 08 днів та подати їх до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року позов  задоволено. 
Визнав протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо підготовки та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, з зарахуванням вислугу років на пільгових умовах до загального стажу в поліції у розмірі 03 роки 07 місяців 08 днів.
Зобов`язав Головне управління Національної поліції в Запорізькій області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 зарахувавши вислугу років на пільгових умовах до загального стажу в поліції у розмірі 03 роки 07 місяців 08 днів.
Стягнув на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, вул. Матросова, 29, код ЄДРПОУ 40108688) сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій  просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що повивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.04.2002 до 17.10.2022, та був звільнений зі служби в поліції за власним бажанням з 17.10.2022 Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області від 17.10.2022 № 1133 о/с.
Пунктом «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині 2  статті 17 цього Закону.
Скаржник зазначає, що в статті 12 та статті 17 Закону не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах. Зазначеними нормами передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності певних календарних років, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.
При звільненні позивача зі служби в поліції оголошений стаж служби в поліції - 21 рік 11 місяців 3 дні, обчислений відповідно до вимог статті 78 Закону України «Про Національну поліцію». Оскільки, на день звільнення вислуга років позивача, обчислена відповідно до вищезазначених нормативних актів, становила 21 рік 11 місяців 3 дні, тобто менше 25 календарних років, як визначено ст. 12  «а» Закону № 2262-ХІІ.  Отже, позивач не мав права на пенсію згідно із Законом, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах) йому не оголошена.
Скаржник вважає неприйнятним посилання позивача на те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 р. № 393 (далі –Постанова № 393), якою позивачу для призначення пенсії вислугу років має зараховуватися пільговий стаж, оскільки згідно ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Приписи п.3 Постанови № 393 суперечать приписам п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ застосуванню підлягає саме Закон України, оскільки у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України має вищу юридичну силу.
Також, скаржник зазначає, що суд залишив поза увагою вимоги Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 вересня 2018 року № 760, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2018 року N 1152/32604 (далі – Інструкція № 760)
За вимогами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 (далі - Порядок № 3-1), саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.
З системного аналізу норм Порядку N 3-1 та Інструкції № 760 вбачається, що саме за заявою особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, про призначення пенсії за вислугу років уповноважений структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ розпочинає збір документів, обчислює вислугу років та оформлює розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно з додатком 3 до Інструкції № 760, готує подання для призначення пенсії та направляє його до уповноваженого територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання особи. Форма заяви про призначення/перерахунок пенсії, а також обсяг необхідної інформації, яка в ній має бути обов`язково відповідати затвердженій Додатком № 1 до Порядку № 3-1. Позивач з заявою про призначення пенсії, оформленою відповідно до Додатку №  1 до Порядку N 3-1, до відповідача не звертався.
20.10.2022 позивач звернувся до ГУНП в Запорізькій області із заявою щодо здійснення перерахунку вислуги років з урахуванням вислуги років на пільгових умовах та направлення необхідних документів до Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Листом ГУНП в Запорізькій області від 03.11.2022 року № 44-С/05/29-2022 позивачу повідомлено про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку вислуги років на день звільнення з урахуванням вислуги років на пільгових умовах.
Скаржник зазначає, що не маючи правових підстав щодо призначення пенсії за вислугу років позивач, крім іншого, звернувся до ГУНП із заявою що не відповідає формі заяви про призначення/перерахунок пенсії, а також обсягу необхідної інформації, яка в ній має бути обов`язково зазначена, що затверджена Додатком № 1 до Порядку № 3-1. 
Також апелянт посилається на те, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України.
Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Позивач зазначає, що передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Порядок № 393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах. Стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.
Під час судового розгляду встановлено, зокрема, копією витягу з наказу від 17.10.2022 №1133 о/с, що календарна вислуга років становить 21 рік 11 місяців 03 дні,  пільгова вислуга років 03 роки 07 місяців 08 днів. Отже, позовні вимоги про зарахування до календарної вислуги років позивача вислугу років на пільгових умовах у загальній кількості 03 роки 07 місяців 08 днів відповідно до Порядку № 393 є обґрунтованими.
Позивач зазначає, що чине законодавство встановлює, що на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів, отже саме на відповідача покладено обов`язок підготувати і направити документи для призначення пенсії, який відповідачем належним чином не виконано, а саме в порушення вимог п. 12 Порядку № 3-1 не здійснено оформлення всіх необхідних документів про призначення пенсії позивачу та подання їх у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії, окрім того, позивача з ними не ознайомлено, і не надіслано їх до відповідних органів для прийняття відповідного рішення, а фактично відмовлено позивачу у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у останнього календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугою років.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач, проходив службу в органах внутрішніх справ України з 01.04.2002 до 06.11.2015 та В Національній поліції України з 07.11.2015 до 17.10.2022. 
У період з 13.03.2008 до 08.04.2015 позивач проходив службу на посадах спеціального підрозділу по боротьбі з організованою злочинністю, які відповідно до Постанови КМ України від 16.12.1993 №3720-ХІІ та наказу МВС України від 14.11.2007 №432 обчислюються з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби становить 03 роки  07 місяців 08 днів (відповідно до довідки відповідача від 07.03.2023 №738/3/01/13-23).
Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 17.10.2022 року № 1133 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 (0091390), начальника 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління «Корпус оперативно-раптової дії» ГУНП в Запорізькій області, з 17 жовтня 2022 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну полінію» (за власним бажанням).
Так, в зазначеному наказі зазначено, що на день звільнення, стаж служби в поліції позивача складає: 21 рік 11 місяців 03 дні; вислуга років на пільгових умовах - 03 роки 07 місяців 08 днів.
20.10.2022 позивач звернувся до ГУНП в Запорізькій області із заявою щодо здійснення розрахунку грошового забезпечення з урахуванням наявного стажу вислуги років у пільговому нарахування, направлення необхідних документів до Пенсійного фонду України в Запорізькій області та призначення пільгової пенсії за вислугу років. Вважає, що з урахуванням пільгового стажу його вислуга років становить 25 років 06 місяців 11 днів.
Відповідач листом № 44-С/05/29-2022 від 03.11.2022 року, повідомив позивачу про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку вислуги років на день звільнення з урахуванням вислуги років на пільгових умовах та зазначив, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України № 2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Станом на день звільнення 17.10.2022 року календарна вислуга складає 21 рік 11 місяців 03 дні, що не дає права на пенсію.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до    статті 22 Конституції України    права і свободи людини і громадянина, закріплені цією    Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 46 Конституції України    встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно    зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених    Конституцією України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом  визначає  Закон № 2262-ХІІ.
Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 1-2 Закону 2262-ХІІ, тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
За  статтею 2 Закону № 2262-XII, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Відповідно до положень пункту «б» частини 1 статті 50 Законом № 2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.
Пунктом «є» частини 1 статті 50 Законом № 2262-XII визначено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які набули право на пенсію за цим Законом у зв`язку із внесенням зміни в раніше виданий наказ або інший розпорядчий акт про оголошення їх вислуги років для призначення пенсії та звільнення зі служби, - з дня підписання наказу або іншого розпорядчого акта відповідною посадовою особою про внесення цієї зміни.
Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у  пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2  цього Закону (крім осіб, зазначених у  частині третій  статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у  частині 2  статті 17 цього Закону;
Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.
Також положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Тобто, законодавець встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.
На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі -Постанова № 393).
Вказаною Постановою на час звільнення позивача встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до  Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у  пунктах «б»-«д»,  «ж»  і  «з»  статті 1-2  такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду (пункт 1).
За приписами пункту 2-1 Постанови, для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з  пунктами 1  і  2  цієї постанови.
Матеріали справи свідчать та не заперечується сторонами, що останнє спеціальне звання позивача як працівника органів внутрішніх справ – майор міліції, остання посада в органах внутрішніх справ до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» - старший оперуповноважений відділу швидкого реагування «Сокіл» управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Запорізькій області.
За пунктом 4.1.6 Розділу IV Постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 № 3720-XII «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України», яка була чиною на час зарахування пільгового стажу за вищевказаною посадою, було передбачено, що стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.
Пунктом 1 Наказу Міністерства внутрішніх справи України від 14.11.2007 № 431 «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби» затверджено Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.
Пунктом 2 наказу МВС № 431 установлено, що вислуга  років  на пільгових умовах зараховується особам з дня призначення на посади працівників, зазначених у пункті 1 цього наказу   (крім   усіх  посад  секретаріату,  канцелярії,  чергової частини,  аналітичного  центру,   режимно-секретних   підрозділів, фінансової  і  господарської частини та посади помічника керівника органів виконавчої влади,  установ,  підприємств і  організацій  з питань  взаємодії  в  боротьбі  з організованою злочинністю),  які перебували на службі після набрання чинності Постановою  Верховної Ради  України  від 16 грудня 1993 року № 3720-XII  «Про затвердження     Положення     про   порядок     комплектування, матеріально-технічного,      військового,      фінансового      та соціально-побутового  забезпечення  спеціальних   підрозділів   по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України».
Таким чином, з огляду на вимоги Постанови № 3720 та наказу МВС №431, час проходження служби позивачем на посадах старшого оперуповноважений відділу швидкого реагування «Сокіл» управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Запорізькій області, на яких перебував позивач у період служби до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби, або 1 місяць служби за 1,5 місяці.
Проте, суд зазначає, що статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Отже, Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Суд наголошує, що саме Постанова від 17.07.1992 № 393 визначає порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій.
У постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 також зазначено, що передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). У свою чергу, передбачені статтею 17- 1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
Згідно підпункту «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції до внесення змін  постановою КМУ № 119 від 16.02.2022 року) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї  постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця - у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.
Суд зазначає, що Постановою Кабінетом Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р.  № 393  “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей”, зокрема, пункт 5 визначено, що у  пункті 3 абзац перший викладено в такій редакції: “3. До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:”.
Отже, підпунктом «в» пункту 3 Постанови №393 (у редакції станом Постанови постановою КМУ № 119 від 16.02.2022 року, яка чинна на дату звільнення позивача та звернення із заявою до ГУНП щодо оформлення та подання необхідних документів для призначення пенсії) встановлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в  абзаці 1  пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця - у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.
Таким чином, на дату звільнення позивача пунктом 3 Порядку визначено стаж, який зараховується на пільгових умовах до вислуги років особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови саме для визначення розміру пенсії.
Отже, виходячи з положень ст. 12 Закону № 2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а п. 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди,  підлягає пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
Таким чином, на час звільнення позивача з органів Національної поліції України редакція п. 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування на пільгових умовах до вислуги років спірного періоду, застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція п. 3 Порядку № 393.
Оскільки за приписами ст.17 Закону № 2262 при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення, а саме Порядком № 393 визначено обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262 і цей Порядок встановлює пільгове обчислення вислуги років так, як вважає позивач, тільки для визначення розміру пенсії, тому відсутні підстави для врахування позивачу спірні періоди в пільговому обчисленні до календарної вислуги років.
За матеріалами справи вислуга років позивача станом на 17.10.2022 року у календарному обчисленні склала 21 рік 11 місяців 03 дні, що недостатньо для призначення пенсії за ст. 12  Закону № 2262.
Таким чином, оскільки вислуга років позивача станом на час звільнення становила менше встановленого законодавством, у відповідача були відсутні підстави для надіслання документів про призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.
Правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 750/9775/16-а, від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а тощо, до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки ця справа була розглянута до внесення змін до Порядку № 393 від 16.02.2022 року.
Отже, відповідач дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із ст.12 Закону № 2262-ХІІ. 
Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосувано норми матеріального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                                             
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області– задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.03.2023  – скасувати.
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров