ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 серпня 2023 року           справа №200/4912/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 р. у справі № 200/4912/22 (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                              У С Т А Н О В И В: 

14 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що супровідним листом №16597-15494/Я-02/8-0500/22 від 01.11.2022 року він отримав рішення відповідача №057350005010 від 29.10.2021 року про відмову в призначенні йому пенсії. Позивач зазначив, що заяву з додатками на призначення пенсії він подавав через портал ПФУ 12.09.2022 року. Позивач зауважив, що відповідачем не зараховано до його пільгового стажу роботи за списком №1 як працівника провідних професій з врахуванням коефіцієнта 1,3 (3 місяці за 1 рік роботи по провідній професії прохідник). Відповідач мотивував своє рішення про відмову у призначенні пенсії тим, що не вистачає пільгового стажу в особливо шкідливих і важких умовах праці згідно ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV, яким передбачено наявність стажу не менше 25 років та визнає пільгового стажу за списком №1 лише 23 роки 3 місяці 28 днів. Позивач наголосив, що своїми діями відповідач незаконно позбавив його пільгового стажу та права на пенсію на пільгових умовах не зарахувавши до його пільгового стажу за списком №1 як працівника провідних професій з врахуванням коефіцієнта 1,3 наступних періодів його роботи: з 22.03.1999 по 15.08.2000 року; з 29.08.2000 по 30.07.2002 року; з 29.09.2002 по 14.04.2004 року; з 19.04.2004 по 31.10.2008 року; з 01.11.2008 по 28.02.2009 року; з 01.03.2009 по 07.11.2017 року; з 08.07.2019 по 25.01.2021 року; з 26.01.2021 по 24.05.2022 року. Позивач наголосив, що всього по основній професії прохідник без урахування коефіцієнту 1,3 його стаж складає 21 рік 3 місяці 17 днів, за вирахуванням простою та безоплатних відпусток 21 рік 1 місяць. Враховуючи роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 20.01.1992 №8, відповідно до яких за кожний повний один рік стажу додатково нараховуються 3 місяці, таким чином на думку позивача, відповідачем до його пільгового стажу не додано 5 років і 3 місяці. Що взагалі складає більше 25 років необхідного пільгового стажу. Таким чином позивач вважає рішення відповідача прийнятим з порушенням закону та перевищенням повноважень та є протиправним і порушує принципи рівності та гарантування прав і законних інтересів громадянина.    
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 р. у справі № 200/4912/22 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області  повторно розглянути заяву на призначення пенсії від 12.09.2022 року ОСОБА_1  із зарахуванням до пільгового стажу за списком №1 як працівника провідних професій періодів роботи: з 22.03.1999 по 15.08.2000 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ДВАТ “Шахтоуправління “Кіровське”; з 29.08.2000 по 30.07.2002 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ВАТ “Шахта “Комсомолець Донбасу”; з 29.09.2002 по 14.04.2004 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ТОВ “Шахтовуглесервіс”; з 19.04.2004 по 31.10.2008 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ДВАТ ШУ “Донбас”; з 01.11.2008 по 28.02.2009 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ТОВ “Шахта “Донбас”; з 01.03.2009 по 07.11.2017 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ПАО “Шахтоуправління “Донбас”; з 08.07.2019 по 25.01.2021 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ВСП ШУ “Добропільське” ТОВ ДТЕК “Добропіллявугілля”; з 26.01.2021 по 24.05.2022 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ШУ “Добропільське” ДП “Добропіллявугілля-видобуток” з врахуванням коефіцієнта 1,3 (3 місяці за 1 рік роботи по провідній професії прохідник) із визнанням права на пенсію незалежно від віку, відповідно до ст.114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст.14 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 12.09.2022 позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 20.09.2022 року відповідачем за принципом екстериторіальності прийнято рішення №057350005010 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на підземних роботах. Відповідач зауважив, що на підставі наданих до заяви про призначення пенсії документів страховий стаж позивача склав 46 років 10 місяців 20 днів (в тому числі додатково за 23 повних роки за списком №1). Стаж роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці за списком №1 склав 23 роки 03 місяці 28 днів, в тому числі стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку (ч.3 ст.114 ЗУ №1058) – 2 роки 5 місяців 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058. Відповідач зазначив, що позивач має право на зниження віку на 10 років та з 26.09.2025 року матиме право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 ЗУ №1058. Відповідач вважає, що його рішення є таким, що в повному обсязі відповідає нормам чинного законодавства, а тому відсутні правові підстави для визнання його протиправним та його скасування. Відповідач зауважив, що відповідно до вимоги позивача про зарахування періодів його роботи до пільгового стажу за списком №1 із врахуванням коефіцієнта 1,3 (3 місяці за 1 рік роботи по провідній професії прохідник), необхідною умовою для застосування цього коефіцієнту при обчисленні пільгового стажу роботи є наявність 10 річного стажу роботи на підземних роботах. У разі якщо відпрацьовано на вищезазначених роботах менше 10 років, Роз`яснення №8 при розрахунку пільгового стажу не застосовуються. Також відповідач наголосив, що відповідно до постанови Верховного Суду від 18.07.2019 року по справі №826/2426/16 зазначено, що листи – це службова кореспонденція та вони не є нормативно-правовими актами. Таким чином Роз`яснення №8 за своє правовою природою не належать до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер. Аналогічний правовий висновок щодо застосування Роз`яснення №8 викладений Верховним Судом в постанові від 08.07.2021 по справі №212/1743/17-а. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та має статус внутрішньо-переміщеної особи.
Відповідач:  Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на який Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.06.2022 року за №10096-8586/Я-15/8-0500/22 була надана відповідь наступного змісту – відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст.14 ЗУ “Про пенсійне забезпечення” але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною ст.14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу кожного повного року роботи гірником очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік – 3 місяці. Тобто за кожний повний рік стажу додатково нараховуються 3 місяці. В разі, якщо відпрацьовано на зазначених вище роботах менше 10 років Роз`яснення при розрахунку пільгового стажу для призначення пенсії не застосовуються. 
Судом встановлено, що 12.09.2022 року ОСОБА_1 , звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Відповідно до принципу екстериторіальності для розгляду заяви про призначення пенсії був визначений структурний підрозділ – Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. 
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області на підставі заяви позивача від 12.09.2022 року було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 20.09.2022 року №057350005010, відповідно до якого було зазначено: відмова про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ; дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дата звернення до територіальних органів ПФУ – 12.09.2022; вік заявника – 46 років 11 місяців; відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV працівники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди  та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років; страховий стаж особи становить – 46 років 10 місяців 20 днів (в тому числі додатково 23 повних років роботи за списком №1); стаж роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці за списком №1 становить 23 роки 03 місяці 28 днів, в тому числі  стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058-IV (25 років) – 02 роки 05 місяців 12 днів; результати розгляду наданих документів доданих до заяви: до страхового стажу зараховано всі періоди; до пільгового стажу зараховано періоди роботи згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.02.2022 у справі №200/18095/21 та довідками про підтвердження пільгового характеру роботи від 12.05.2021 №167 та від 28.07.2022 №197; має право на зниження пенсійного віку – на 10 років; заявник працює; дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату  - 26.09.2025 року; на обліку в територіальних органах ПФУ не перебуває та пенсію не отримує; висновок – відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на підземних роботах. 
Відповідно до наявної в матеріалах справи відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.11.2022 року №16596-15494/Я-02/8-0500/22 на запит позивача, по суті було продубльовано рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного пільгового стажу визначеного ч.3 ст.114 ЗУ №1058-IV.
Спірним питанням в даній справі є не зарахування відповідачем позивачу до пільгового стажу за списком №1,  як працівника провідних професій з врахуванням коефіцієнта 1,3 - періодів його роботи: з 22.03.1999 по 15.08.2000 року; з 29.08.2000 по 30.07.2002 року; з 29.09.2002 по 14.04.2004 року; з 19.04.2004 по 31.10.2008 року; з 01.11.2008 по 28.02.2009 року; з 01.03.2009 по 07.11.2017 року; з 08.07.2019 по 25.01.2021 року; з 26.01.2021 по 24.05.2022 року. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.
Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон 1058-IV).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджений Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).
Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Тобто, зазначеною нормою встановлено, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.
Судом відповідно до наявної в матеріалах справи трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 дата заповнення 14.05.1998 року встановлено, що в спірній період роботи, який не зараховується відповідачем до стажу позивача на підземних роботах в якості провідної професії прохідник, яка дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV, позивач працював:
-          з 22.03.1999 по 15.08.2000 року прохідником підземним 5-го розряду на ДВАТ “Шахтоуправління “Кіровське”, номер запису 7 в трудовій книжці;
-          з 29.08.2000 по 30.07.2002 року прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ “Шахта “Комсомолець Донбасу”, номер запису 10 в трудовій книжці;
-          з 29.09.2002 по 14.04.2004 року прохідник 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ТОВ “Шахтовуглесервіс”, номер запису 12 в трудовій книжці;
-          з 19.04.2004 по 16.06.2004 року прохідник 5-го розряду на УПР з повним робочим днем, тимчасово на два місяці на ДВАТ ШУ “Донбас”, номер запису 14 в трудовій книжці позивача;
-          з 17.06.2004  по 31.10.2008 року прохідник 5-го розряду на УПР з повним робочим днем, зарахований до штату постійно на ДВАТ ШУ “Донбас”, номера записів 15, 16,17  в трудовій книжці позивача;
-           з 01.11.2008 по 28.02.2009 року прохідник 5-го розряду з повним підземним робочим днем на ТОВ “Шахта “Донбасу”, номер запису 18 в трудовій книжці;
-          з 01.03.2009 по 07.11.2017 року прохідник 5 розряду з повним підземним робочим днем на ПАТ “Шахтоуправління “Донбас”, номер запису 20 в трудовій книжці.
Стосовно періодів роботи позивача з 08.07.2019 по 25.01.2021 року та з 26.01.2021 по 24.05.2022 року, відповідно до наявної в матеріалах справи форми РС-право та рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії від 20.09.2022 року, судом встановлено, що зазначені періоди були зараховані позивачу до стажу роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, але в рішенні відповідача зазначено, що стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV становить – 02 роки 05 місяців 12 днів, але відповідно до даних зазначених у формі РС право від 30.09.2022 року – становить 02 роки 11 місяців. 
Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить достатні відомості для визначення вищевказаних періодів роботи в якості пільгового стажу роботи за провідною професією прохідник, яка дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV.
Стосовно вимоги позивача про зобов`язання зарахувати спірні періоди роботи за провідними професіями із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8, суд зазначає наступне.
Згідно пункту 5 Постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-ХІІ “Про порядок введення в дію Закону України “Про пенсійне забезпечення” Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України “Про пенсійне забезпечення”, обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
Так, пунктом 6 зазначеної постанови Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 року № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону № 1788-XII.
Кабінет Міністрів України 22.02.1992 року прийняв Постанову № 81 “Про заходи щодо застосування Закону України “Про пенсійне забезпечення”, у якій є Додаток, який містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України “Про пенсійне забезпечення”, який у свою чергу включає Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 року № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. На даний час Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 року є чинною.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:
- кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;
- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Згідно частини 1 статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього кожного повного року роботи прохідником - за 1 рік роботи 3 місяці.
Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ внесено зміни до Прикінцевих положень “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Пункт 16 цих положень передбачає, що положення Закону України “Про пенсійне забезпечення” застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. Статтею 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено умови призначення пільгових пенсій.
Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики щодо застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Міністерство соціальної політики розглянуло звернення Пенсійного фонду України щодо застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
У листі Міністерства соціальної політики України № 12281/0/2-18/21 від 26.06.2018 року зазначено, що пунктом 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-XII “Про порядок введення в дію Закону України “Про пенсійне забезпечення” Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України “Про пенсійне забезпечення” (далі-Закон № 1788), обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України. Згідно вказаного листа, у зв`язку з тим, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” втратило чинність і право та порядок призначення пенсій на пільгових умовах працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії визначаються відповідно до частини третьої ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Листом від 02.10.2018 року № 19997/0/2-18 Міністерство соціальної політики України відкликало свій лист від 26.06.2018 року № 12281 /0/2-18-21 та зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Згідно листа Міністерства соціальної політики України №1209-27 від 12.09.2018 року, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону №1058, органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 враховують роз`яснення №8. 
Враховуючи, що позивач працював прохідником з повним робочим днем під землею та виконував гірничі роботи тобто за професією, що передбачена ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” як провідна, що також підтверджується трудовими книжками позивача: серії НОМЕР_2 від 20.08.1992 року; серії НОМЕР_1 від 14.05.1998 року; від 08.07.2019 року та виписками із наказів №2711 від 14.11.2014 року; №3087-ОД від 31.12.2019 року; №61 від 26.02.2021 року; довідкою №167 від 12.05.2021 року; довідкою №197 від 28.07.2022 року. Таким чином, суд доходить висновку, що позивач має право на застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8 при розгляді його заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV.
Враховуючи, що позивач працював на провідних посадах за Списком № 1, що доведено відповідно до викладених у цій справі висновків суду та в окремих періодах роботи позивача не заперечується відповідачем. При наступному розгляді заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідачу додатково слід зарахувати позивачу до його пільгового стажу за списком №1, як працівника провідних професій з врахуванням коефіцієнта 1,3 – наступні періоди його роботи: з 22.03.1999 по 15.08.2000 року; з 29.08.2000 по 30.07.2002 року; з 29.09.2002 по 14.04.2004 року; з 19.04.2004 по 31.10.2008 року; з 01.11.2008 по 28.02.2009 року; з 01.03.2009 по 07.11.2017 року та враховуючи що відповідачем наступні періоди роботи позивача були вже зараховані до стажу роботи, які дають право на призначення пенсії незалежно від віку: з 08.07.2019 по 25.01.2021 року; з 26.01.2021 по 24.05.2022 року, що підтверджується формою РС-право від 30.09.2022 ППВП ПФУ та рішенням про відмову №057350005010. Таким чином стаж роботи на провідних посадах складає 18 років 0 місяців 87 днів та підпадає під Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 та підлягає зарахуванню за 1 рік роботи 3 місяці, тобто 18x3 = 04 роки 6 місяців.
Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що при розгляді заяви позивача про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” відповідачем не були враховані роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 стосовно зарахування додатково: 18 років 0 місяців 87 днів - кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи - 3 місяці.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення відповідача №057350005010 від 20.09.2022 року про відмову у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” слід визнати протиправним та як наслідок скасувати його. 
Стосовно позовних вимог позивача, щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” з моменту отримання ним цього права, суд зазначає.
Згідно з статтею 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI “Про підвищення престижності шахтарської праці” (далі Закон № 345), дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Відповідно до приписів статті 8 Закону № 345, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Суд зауважує, що відповідач  ще не ухвалював рішення щодо призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при призначенні йому пенсії на пільгових умовах будуть порушені.
З урахуванням того, що спірні правовідносини виникли не з приводу врахування ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, а з приводу призначення пенсії відповідно до положень ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача здійснити врахування ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені в майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасні.
Відповідно до приписів  ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого відбулось звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач має враховувати висновки суду в даній адміністративній справі щодо врахування та зарахування позивачу додатково до його пільгового стажу за списком №1 як працівника провідних професій – 4 роки 6 місяців, з врахуванням коефіцієнта 1,3 – періодів його роботи: з 22.03.1999 по 15.08.2000 року; з 29.08.2000 по 30.07.2002 року; з 29.09.2002 по 14.04.2004 року; з 19.04.2004 по 31.10.2008 року; з 01.11.2008 по 28.02.2009 року; з 01.03.2009 по 07.11.2017 року; з 08.07.2019 по 25.01.2021 року; з 26.01.2021 по 24.05.2022 року.
Суд зазначає, що статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Судом встановлено, що спірне рішення відповідача №057350005010 від 20.09.2022 року прийнято без повного з`ясування обставин справи та інших документів наданих позивачем.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення про призначення/перерахунок пенсії, відповідно до ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, та визначення підстав, за яких призначається даний вид пенсії або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з додаванням пільгового стажу відповідно до висновків суду у даній справі.
Таким чином враховуючи вищенаведене суд першої інстанції дійшов висновку, що у даній справі слід визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №057350005010 від 20.09.2022 року про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву на призначення пенсії від 12.09.2022 року ОСОБА_1  із зарахуванням до пільгового стажу за списком №1 як працівника провідних професій періодів роботи: з 22.03.1999 по 15.08.2000 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ДВАТ “Шахтоуправління “Кіровське”; з 29.08.2000 по 30.07.2002 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ВАТ “Шахта “Комсомолець Донбасу”; з 29.09.2002 по 14.04.2004 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ТОВ “Шахтовуглесервіс”; з 19.04.2004 по 31.10.2008 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ДВАТ ШУ “Донбас”; з 01.11.2008 по 28.02.2009 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ТОВ “Шахта “Донбас”; з 01.03.2009 по 07.11.2017 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ПАО “Шахтоуправління “Донбас”; з 08.07.2019 по 25.01.2021 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ВСП ШУ “Добропільське” ТОВ ДТЕК “Добропіллявугілля”; з 26.01.2021 по 24.05.2022 року – прохідник підземний 5-го розряду з повним робочим днем під землею ШУ “Добропільське” ДП “Добропіллявугілля-видобуток” з врахуванням коефіцієнта 1,3 (3 місяці за 1 рік роботи по провідній професії прохідник) із визнанням права на пенсію незалежно від віку, відповідно до ст.114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст.14 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 р. у справі № 200/4912/22 - залишити без задоволення.                                                                               
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 р. у справі № 200/4912/22 - залишити без змін.                                                                                           
Повне судове рішення складено 22 серпня 2023 року.     
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     І.Д. Компанієць

                                                                                                               І.В. Сіваченко