ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2777/22  Номер провадження 33/814/1197/23	Головуючий у 1-й інстанції Третяк О.Г.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
За участю секретаря Владімірова Р.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 березня 2023 року,                                 
ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 березня 2023 року закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалюючи постанову, судом взято до уваги протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 20.10.2022, о 20:00 год. в м. Миргород, по вул. Гоголя, 98, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Ровер 214 СІ, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив зіткнення за автомобілем Форд фокус, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п.12.1 ПДР. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди та скоєно правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Закриваючи провадження по справі, суд взяв до уваги результати проведеної по справі судово-автомеханічної експертизи та дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_2 невідповідності вимогам п. 12.1 ПДР, за порушення яких він притягнутий до адміністративної відповідальності, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, її оскаржив інший учасник ДТП- водій автомобіля «Форд фокус» ОСОБА_1 , який в своїй апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі не з реабілітуючих підстав, а у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Зокрема вказує, що суд взяв до уваги висновок приватного експерта ОСОБА_4 та не обґрунтував, чому не приймає до уваги висновок експерта Полтавського відділення «Інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса», яким встановлено, що дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам ПДР України та з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням ДТП, що доводить вину останнього.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №346582, 20.10.2022, о 20:00 год. в м. Миргород, по вул. Гоголя, 98, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Ровер 214 СІ, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Форд фокус, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 12.1. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Таким чином, водію ОСОБА_2 інкримінується порушення вимог п.12.1 ПДР, який визначає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
У зв`язку з інкримінованим водію ОСОБА_2 порушенням п. 12.1 ПДР, працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП. 
Згідно пояснень водія ОСОБА_2 , він, 20.10.2022 близько 20:10 год. він їхав на своєму авто Ровер 214 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Гоголя, 98, поблизу магазину «Сільпо», по головній дорозі з дозволеною швидкістю та переїжджаючи перехрестя вул. Гоголя та вул. Незалежності, водій автомобіля Форд Фокус не пропустивши його почав здійснювати поворот ліворуч та не розрахувавши безпечність маневру здійснив поворот, а він в свою чергу не встиг загальмувати та в`їхав в передню праву частину іншого авто, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів.
З пояснень водія ОСОБА_1 , 20.10.2022, близько 20:05 год., він рухався на автомобілі Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_3 в м. Миргород по вул. Гоголя, 98, зі сторони центрального мосту. Під`їхавши до перехрестя вул. Гоголя та вул. Незалежності, він проїхав стоп-лінію та почав моргати зелений колір світлофора і він почав завершувати маневр, повертаючи наліво по вул. Незалежності. Він побачив, що йому на зустріч їде на великій швидкості інший автомобіль, водій якого не встигнувши загальмувати в`їхав по енерції в його авто та здійснив зіткнення, чим пошкодив переднє крило, решітку радіатора, праву фару та правий підкрилок, чим завдав механічні пошкодження.
В особистих поясненнях свідок ДТП, ОСОБА_5 повідомив, що 20.10.2022 він перебував в м. Миргород на перехресті вулиць Гоголя та Незалежності, коли сталася ДТП за участю автомобілів Форд Фокус та Ровер 214, обидва водії яких проїхали перехрестя на червоне світло світлофора. При цьому водій автомобіля Ровер їхав по головній дорозі з допустимою швидкістю, а водій ОСОБА_6 хотів здійснити поворот з вул. Гоголя на вул. Незалежності ліворуч, внаслідок чого авто зіткнулися та зазнали механічних пошкоджень.
В ході проведених по справі судових автомеханічних експертизах було встановлено відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень п. 12.1 ПДР.
Так, в своїх висновках № 25 від 09.12.2022 експерт ОСОБА_4 встановив, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля Rover ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.3, 12.4 ПДР України
В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Rover ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.12.1 ПДР України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, не вбачається (а.с.32-37).
Згідно висновку експерта Полтавського відділення «Інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» №520-521 від 28.02.2023 року в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля ROVER ОСОБА_2 відсутні невідповідності вимогам п.12.1 ПДР України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з даною ДТП.
Так, вказаним експертним висновком встановлено, що водій автомобіля ROVER ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) ПДР України. За вказаних обставин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ROVER при умові руху з допустимою швидкістю 50 км/год, мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем FORD FOCUS під керуванням ОСОБА_1 . В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ROVER ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 б) ПДР України і, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням ДТП. 
Тобто, проведеною по справі експертизою встановлено невідповідність в діях водія ОСОБА_2 вимогам п.п. 12.4, 12.9 ПДР, невиконання яких з технічної точки зору знаходиться з наслідками дорожньої пригоди. 
Разом з цим, ОСОБА_2 працівниками поліції не інкримінувалось порушення п. 12.4,12.9 б) ПДР, на відмінну від вказівки про порушення ним п.12.1 ПДР, за порушення якої було складено адміністративний протокол. 
Враховуючи відсутність в судах повноважень змінювати кваліфікацію скоєного правопорушення, та перекваліфіковувати дії притягнутої особи, а в даному випадку - змінювати інкриміноване працівниками поліції порушення водієм ОСОБА_7 з «п.12.1» на «12.4,12.9 б)» ПДР, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність зібраними по справі доказами факту порушення останнім вимог п. 12.1 ПДР, у зв`язку з чим підставно закрив провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на докази, які б свідчили про їх помилковість. 
Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 повідомив, що ним була подана також апеляційна скарга на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 січня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП по вказаній дорожньо-транспортній пригоді.
Згідно постанови Полтавського апеляційного суд від 22 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.
Посилання апелянта на те, що суд надав перевагу одному висновку експерта над іншим, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки як в одному, так і іншому висновку експертами зазначено про відсутність в діях водія автомобіля ROVER ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.12.1 ПДР України (які зазначені працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення), які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з даною ДТП. 
З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.
Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; перекваліфіковувати дії, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, або відшукувати докази винуватості інших осіб, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Тобто обома висновками експертів не було встановлено порушення водієм ОСОБА_2 п. 12.1 ПДР України, яке було інкриміновано йому працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення, що дало суду першої інстанції достатні правові підстави для закриття провадження по справі у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
За вказаних обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови місцевого суду, яка ухвалена з дотриманням закону. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 березня 2023 року залишити без змін.                        
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                            О.І. Обідіна