УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

14 липня 2023 року 

м. Київ

справа № 140/6917/22
адміністративне провадження № К/990/24160/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Чиркіна С.М., Шарапи В.М.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2023 року (колегія у складі суддів Хобор Р.Б., суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.) 
у справі № 140/6917/22
за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідач), у якому просив: 
-          визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді у встановлений термін на звернення від 30.08.2022, поданого відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР), та зобов`язання надати відповідь на звернення;
-          визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФ України у Волинській області) оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 для перерахунку пенсії;
-          зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та направити до ГУ ПФ України в Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ № 704), з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 на підставі ст. 8, 10, 43, та 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі зазначеної Постанови КМУ № 704; довідку про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії станом на 29.01.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 відповідно до ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень Постанови КМУ № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії; довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 та станом на 01.01.2022 відповідно до ст. 43 і 63 Закону № 2262-XII з врахуванням положень Постанови КМУ № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії.

Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 25.01.2023 задовольнив позов частково:
-          визнав протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до ГУ ПФ України у Волинській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 для перерахунку його пенсії відповідно до ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, Постанови КМУ № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії;
-          зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до ГУ ПФ України у Волинській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 для здійснення обчислення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 відповідно до ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, Постанови КМУ № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії;
-          визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 30.08.2022 у встановлений Законом № 393/96-ВР термін;
-          зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.08.2022 відповідно до Закону № 393/96-ВР;
-          відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначене судове рішення.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03.07.2023 повернув апеляційну скаргу відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

07.07.2023 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 10.07.2023 надійшли до Верховного Суду, у якій, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2023, передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на постанов Великої Палати Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 9901/471/19, від 21.03.2018 у справі                               № 761/24881/16-ц (№ 14-57цс18), Верховного Суду від 22.11.2022 у справі № 460/815/22, від 17.03.2021 у справах № 243/11705/18 та № 461/707/16-ц, від 30.06.2021 у справі                          № 204/8696/20, від 26.05.2021 у справі № 640/5248/19, від 01.10.2019 у справі                                № 804/3646/18, зазначає, що Волинський окружний адміністративний суд ухвалою від 25.10.2022 у справі № 140/6917/22 звільнив його від сплати судового збору за подання позову, у зв`язку з чим, він звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
За правилами п. 1 ч. 5, ч. 6 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати цього платежу.
Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21.04.2023 залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху для надання підтвердження сплати судового збору або підстав для звільнення від сплати судового збору, а ухвалою від 17.05.2023 - продовжив строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Подання заяви (клопотання) відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС України є правом учасника справи.
Разом з тим, невикористання такого права може мати для учасника справи негативні процесуальні наслідки (п. 4 ч. 1 т. 333 КАС України).

ОСОБА_1 27.05.2023 отримав копію ухвали суду від 17.05.2023, проте у наданий судом строк не усунув недоліки апеляційної скарги, не надав до суду апеляційної інстанції документ про сплату судового збору, тому Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03.07.2023 повернув йому апеляційну скаргу.
З огляду на викладене, Суд вважає, що правильне застосовування суд апеляційної інстанції п. 1 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 298 КАС України є очевидним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 761/24881/16-ц (№ 14-57цс18) та Верховний Суд у постановах від 17.03.2021 у справах № 243/11705/18 та № 461/707/16-ц, від 30.06.2021 у справі № 204/8696/20 виклали правові позиції щодо звільнення від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях споживачів відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII), та осіб за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг у справах щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, осіб від сплати (п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України від 08.07.2011                  № 3674-VI «Про судовий збір», далі - Закон № 3674-VI).
Тобто, такі висновки стосуються кола осіб, які звільнені від сплати судового збору у силу закону (ч. 3 ст. 22 Закону № 1023-XII, ч. 2 ст. 3, ст. 5 Закону № 3674-VI). 
ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, не сплачував судовий збір у цій справі за подання позовної заяви на підставі ухвали суду першої інстанції відповідно до дискреції, наданої ст. 8 Закону № 3674-VI. 
Тобто, правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, на які покликається ОСОБА_1 у касаційній скарзі, не є правозастосовні у цій справі, стосуються застосування інших норм процесуального права. 

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 9901/471/19, у постановах Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 640/5248/19 та від 01.10.2019 у справі № 804/3646/18 сформульовані загальні висновки щодо доступу до правосуддя. 
Разом з тим, Суд звертає увагу на те, що повернення ОСОБА_1 апеляційної скарги не є обмеженням доступу до суду, гарантованим п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, оскільки забезпечує практичну можливість реалізації права особи на доступ до суду у формі апеляційного оскарження судового рішення учасником справи після усунення недоліків, які слугували підставою для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом п. 2 ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія зазначеної норми поширюється, зокрема, на ухвали суду апеляційної інстанції, перелік яких наведений у ч. 3 ст. 328 КАС України. До цього переліку належить й ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
За таких обстави, Суд вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2023 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження. 

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2023 року у справі № 140/6917/22.
2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              С.М. Чиркін

Суддя                                                                                                              В.М. Шарапа