Ухвала                                      
12 липня 2023 року
м. Київ
справа № 523/4713/19
провадження № 61-10052ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 23 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволено.
Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого 
ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом шести місяців з дня набрання рішенням законної сили.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 23 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2020 року скасовано.
Прийнято постанову.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовлено.
 
03 липня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, яка надійшла до суду 06 липня 
2023 року, на постанову Одеського апеляційного суду від 23 травня 
2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.
Встановлено, що повний текст оскаржуваної постанови складений 
09 червня 2023 року, тому тридцятий день подачі касаційної скарги припадає на 10 липня 2023 року. 
Оскільки, касаційна скарга була направлена на адресу Верховного Суду 
03 липня 2023 року, тобто в межах тридцятиденного строку, то процесуальний строк не був пропущений.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 23 травня 2023 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права 
у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду 
від 20 січня 2021 року у справі № 752/11156/18-ц (провадження 
№ 61-14082св20), від 14 червня 2021 року у справі № 580/363/18 (провадження № 61-21813св19), від 12 травня 2021 року у справі 
№ 524/9179/18 (провадження № 61-10965св20), від 18 травня 2021 року 
у справі № 615/1337/19 (провадження № 61-11403св20), від 12 серпня 
2021 року у справі № 757/51328/18-ц (провадження № 61-15517св20),
від 25 квітня 2018 року у справі № 295/5011/15-ц (провадження 
№ 61-1125св17);
- суд не дослідив зібрані у справі докази. 
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений законом строк та 
з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду 
від 23 травня 2023 року.
Витребувати з Суворовського районного суду м. Одесивищевказану цивільну справу (№ 523/4713/19).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк який не може перевищувати чотирнадцять днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих 
до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     Г. В. Коломієць
       Б. І. Гулько
       Д. Д. Луспеник