УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/4218/22 Головуючий у 1-й інст. Литвин О.О. 
Категорія 70 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:
Головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Галацевич О.М., Павицької Т.М., 

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м. Житомирі цивільну справу № 285/4218/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Помагаєва А.В. у м. Звягелі

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом та просив змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішень Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2017 по справі №285/302/17 та від 06.07.2022 року по справі №285/2036/22 та ухвалити рішення, за яким стягувати з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 30% всіх видів його заробітку щомісячно, а на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 20% всіх видів його заробітку щомісячно.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 27.03.2017 по справі №285/302/17 з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 06.07.2022 року по справі №285/2036/22, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.
Сукупний розмір стягнення перевищує 50% доходу. Позивач вказав, що за місцем служби бухгалтерією було повідомлено, що з нього утримання аліментів проводиться в розмірі 50 %, а решта суми буде віднесена до заборгованості. Водночас, з урахуванням росту цін на комунальні послуги, на продукти харчування, а також того, що при вказаних обставинах розмір його заробітної плати не змінився, то у нього після відрахування суми аліментів на утримання всіх дітей залишається недостатньо коштів для особистого проживання. У зв`язку із наведеним, просить задовольнити його позовні вимоги.
Рішенням Новоград – Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2023 року позов задоволено частково.
Змінено розмір стягнення аліментів з ОСОБА_1 за рішеннями Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2017 по справі №285/302/17 та від 06.07.2022 року по справі №285/2036/22, а саме суд вирішив: 
- стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.
- стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.
- стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина -  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити судове рішення про стягнення з нього на користь  ОСОБА_2 аліментів на утримання синів - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) на користь кожного щомісячно з серпня 2022 року, тобто з дати подання позову, та про стягнення аліментів на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з серпня 2022 року (з дати подачі позову). Також просив скасувати заборгованість по сплаті аліментів на трьох дітей по рішенню Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2017 та рішенню Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.07.2022. 
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що за час розгляду його позовної заяви про зміну розміру стягнення аліментів, тобто за період з серпня 2022 року по червень 2023 року (11 місяців, у нього з`явилася заборгованість по аліментах на трьох дітей, яку він погасити не може 
Судом першої інстанції не були враховані обставини, що мають істотне значення п.2 ст. 197 СК України щодо встановлення строку сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у зв`язку із тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Зазначає, що з урахуванням його доходів, після сплати всіх аліментів його дохід складає 12 000 грн. З цієї суми він сплачує оренду житла, оскільки не забезпечений ні власним житлом, ні житлом від Збройних Сил України, несе витрати по утриманню сім`ї, непрацездатної матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також має кредитні зобов`язання на суму 49 850 грн. При цьому, відповідачі по справі мають постійне житло і постійну роботу, доходи, а тому матеріальне становище надає їм можливість забезпечити дітям належний рівень життя.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.06.2023- без змін. Зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, надуманою, а викладені в ній доводи не знаходять свого відображення в матеріалах справи, оскільки суд першої інстанції вже надав належну правову оцінку і встановив фактичні обставини справи.
Від ОСОБА_1 надійшло заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджується з доводами викладеними в ньому та зазначає, що мотиви відзиву на апеляційну скаргу є необгрунтованими та недоведеними. Тому позивач просить не приймати до уваги вказаний відзив, а задовольнити вимоги апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведені норми, справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про зміну розміру аліментів, оскільки сукупний розмір аліментів, що стягувався з ОСОБА_12 перевищував розмір 50 % доходу і був таким, що суперечить принципу справедливості та рівності прав дітей, оскільки стягнення на утримання двох дітей в розмірі 30 % є сумою часток по 15 % на кожного з них. Одночасно стягнення у розмірі 20% на користь іншої дитини є таким, що створює безпідставну перевагу, тому позов задоволено частково –аліменти на утримання кожної дитини підлягають стягненню в рівній частці, в межах максимальної частини заробітку батька, що підлягає стягненню (50% що дорівнює 1/2). При поділі 1/2 частини заробітку на трьох дітей частка стягнення становить 1/6 на кожну дитину.
При цьому суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, відповідно до яких мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10-12).
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 27.03.2017 по справі №285/302/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 06.07.2022 року по справі №285/2036/22, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.
Звертаючись із позовом, ОСОБА_1 вказав, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на користь яких за рішеннями судів стягуються аліменти, сукупний розмір яких перевищує 50% його доходу, а тому після відрахування аліментів у нього залишається недостатньо коштів для задоволення власних потреб.
Виходячи із наведеного, вирішуючи спір, суд першої інстанції, оцінивши наявні у справі докази, та встановивши, що під час визначення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 судом не було враховано наявність двох інших дітей, на утримання яких з ОСОБА_1 раніше стягнуто аліменти, а тому враховуючи рівність прав дітей на пропорційне забезпечення, дійшов обгрунтованого висновку про зміну розміру аліментів, оскільки сукупний розмір аліментів, що стягувався з ОСОБА_12 перевищував розмір 50% доходу і був таким, що суперечить принципу справедливості та рівності прав дітей. 
Зміст апеляційної скарги підтверджує, що позивач не оскаржує рішення суду в частині стягнення з нього аліментів на кожну дитину у розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо необхідності стягнення зміненого судом розміру аліментів з дати подання позовної заяви є безпідставними з огляду на таке.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що «розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. 
У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили».
Таким чином, законодавцем визначено момент стягнення аліментів у зміненому розмірі, що безумовно застосовується судами при вирішенні відповідного питання.
Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині скасування заборгованості по сплаті аліментів на трьох дітей по рішеннях Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2017 та від 06.07.2022.
Питання про звільнення від сплати заборгованості за аліментами вирішується в порядку ст. 197 СК України за зверненням особи із відповідним позовом.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Згідно з частиною 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Новоград – Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: