Єдиний унікальний номер 752/4599/23
Апеляційне провадження № 33/824/2838/2023

 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
____________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
22 червня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року, прийняту відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 032563 від 13.02.2023 року, 13 лютого 2023 року о 03 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530 D», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Столичне шосе, 31/1 у м. Києві, у стані алкогольного сп`яніння.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536, 80 грн.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, 11.05.2023 року ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав:
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Свою позицію щодо незаконності оскаржуваної постанови апелянт насамперед обґрунтовував тим, що матеріали справи, а саме наявна у справі копія відеозапису з нагрудної боді-камери працівника поліції, не містить доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. 
Вищевказані твердження апелянта були предметом дослідження суду першої інстанції, який зазначив, що з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції інкримінували ОСОБА_1 саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при цьому, жодного заперечення такій обставині ОСОБА_1 на місці зупинки не висловлював. За таких умов зміна позиції з цього приводу вже в ході судового розгляду справи була відхилена судом. 
З наведеною позицією суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд. З точки зору апеляційного суду апелянт невірно трактує посилання суду першої інстанції на непідтвердження належними доказами посилань ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом іншою особою як покладення судом обов`язку збирання доказів саме на ОСОБА_1 .  З точки зору апеляційного суду при вирішенні даного питання суд першої інстанції зазначав про те, що існування такої іншої особи жодним чином не тільки не підтверджено, але і фактично спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого не вбачається факту існування інших осіб в або біля автомобіля окрім самого ОСОБА_1 та працівників поліції.
Іншими доводами апелянта були твердження щодо неналежності фіксації стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на тій підставі, що в акті огляду не вказана дата його складення. Вказані твердження не можуть бути прийняті апеляційним судом з огляду на те, що до вказаного акту було надано квитанцію результатів роботи Драгер Алкотест 7510, з якого вбачається, що огляд було проведено 13.02.2023 року, що відповідає даті, вказаній в протоколі про адміністративне правопорушення. Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що окрім зазначених обставин, ОСОБА_1 також посилався на неналежне зазначення в квитанції зовнішньої температури, а також на те, що по факту огляду його не відсторонили від керування транспортним засобом. Дані твердження були заявлені представником ОСОБА_1 ще в суді першої інстанції, оскаржувана постанова містить детальну відповідь на вищевказані питання, з якою в повній мірі погоджується і апеляційний суд. 
Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року в справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91). 
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).
Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена невідповідність дійсності тих обставин, якими апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу, відтак порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 

 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року, прийняту відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя                                                                                                             С.О. Журба