ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року 
м. Київ
справа № 280/6530/21
адміністративне провадження № К/990/24309/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Уханенка С. А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р., 
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року (головуючий суддя   - Добродняк І.Ю., судді   - Бишевська Н.А., Семененко Я.В.),
УСТАНОВИВ:
І. Рух справи
1. У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 17 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 17 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 70260,90   грн, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі - Порядок №44); визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 27 квітня 2021 року, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4095,91 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі   - Порядок №1078); зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4095,31 грн за період з 01 березня 2018 року по 27 квітня 2021 року включно в сумі 155005,35 грн, відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 Порядку №1078, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.
2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 17 червня 2016 року по 28 лютого 2018   року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 27   квітня 2021 року включно. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 27 квітня 2021 року, з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44 та виплатити, з урахуванням вже виплачених сум індексації. В іншій частині позову відмовлено.
3. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
4. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року визнано неповажними наведені військовою частиною НОМЕР_1 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, апеляційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення. 
5. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження відмовлено.
6. Предметом спору у цій справі є правильність обчислення розміру індексації грошового забезпечення військовослужбовця за 2016 - 2021 роки.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
7. 05 липня 2023 року військова частина НОМЕР_1 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить переглянути і скасувати оскаржене судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
8. Скаргу обґрунтовано тим, що ухвала суду апеляційної інстанції є необґрунтованою та постановленою за неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення цього спору, оскільки судом не взято до уваги доводи військової частини НОМЕР_1 про те, що вона перебуває у складі Збройних Сил України і з 24 лютого 2022 року її особовий склад бере участь у бойових діях, у тому числі і виконавець, на якого покладено обов`язок з вирішення юридичних питань.
8.1. Заявник указує, що місто Харків постійно перебуває під обстрілами, а частина Харківської громади перебувала у зоні активних бойових дій. Водночас військова частина НОМЕР_1 неодноразово змінювала місце дислокації і у неї відсутні офіційні електронна адреса і пошта. Все листування здійснюється виключно засобами поштового зв`язку. Крім того, запровадження комендантської години обмежує вільне пересування, а питання фінансування військової частини НОМЕР_1 за КЕКВ 2800, з якого здійснюється оплата судового збору наразі вирішується не в повному обсязі, оскільки кошти витрачалися і на інші потреби, пов`язані з утриманням боєздатності відповідача. Наведені обставини заявник вважає поважними причинами для поновлення пропущеного процесуального строку.   
9. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 26 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.
10. Підставою відкриття касаційного провадження є необхідність перевірки правильності застосування судами норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень пункту 4 частини першої статті 299 КАС України щодо обґрунтованості висновків суду апеляційної інстанції про неповажність причин, за яких відповідач пропустив процесуальні строки.
11. Ухвалу про відкриття касаційного провадження від 26 липня 2023 року направлено учасникам справи 27   липня 2023 року та отримано ними, проте відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 не надійшов.
ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування. Позиція Верховного Суду
12. Перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та аналізуючи доводи касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, Суд зазначає таке.
13. Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлені загальні правила обчислення строку на апеляційне оскарження.
14. За приписами частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
15. Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
15.1. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
16. Як вбачається із матеріалів справи, 13 грудня 2021 року Запорізьким окружним адміністративним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Копію указаного судового рішення надіслано військовій частині НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку та отримано нею 20 грудня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та не заперечується відповідачем.
16.1. Вперше до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 13   грудня 2021 року заявник звернувся 20 січня 2022 року. Проте ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року цю скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом сплати судового збору. Копію цієї ухвали від 08 квітня 2022 року було направлено на адресу військової частини НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку. Однак, згідно з довідкою Укрпошти від 18 травня 2022   року поштове відправлення відповідачу не вручене. Причиною повернення зазначено: «за закінченням терміну зберігання».
16.2. Надалі, 24 червня 2022 року військовою частиною НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» надіслано заяву з проханням надсилати судову кореспонденцію на указану в листі електронну адресу представника відповідача та указано іншу поштову адресу у м. Івано-Франківськ. 28 липня 2022 року від представника військової частини НОМЕР_1 надійшло чергове клопотання, в якому було зазначено іншу адресу  - місто Дніпро, на яку суд апеляційної інстанції повторно надіслав ухвалу від 08 квітня 2022 року, яку відповідач отримав 10   серпня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
16.3. На виконання цієї ухвали, 20 серпня 2022 року військова частина НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» подала клопотання про відстрочення сплати судового збору, у задоволенні якого було відмовлено через необґрунтованість, а апеляційну скаргу повернуто заявнику з огляду на неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, про що 23 серпня 2022 року Третім апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу, копію якої отримано відповідачем 04 листопада 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
17. Повторно апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 13 грудня 2021 року військова частина НОМЕР_1 подала 30 листопада 2022 року.
18. Надаючи оцінку аргументам відповідача, зазначеним у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що первісну апеляційну скаргу повернуто військовій частині НОМЕР_1 ще у серпні 2022 року, а тому при повторному зверненні з апеляційною скаргою застосовуються вимоги КАС України щодо дотримання процесуальних строків. 
19. Перевіряючи аргументи військової частини НОМЕР_1 щодо наявності перешкод у сплаті судового збору, як поважну причину для поновлення процесуального строку, суд апеляційної інстанції слушно акцентував увагу на приписах пункту 6 частини п`ятої статті 44 та частини першої статті 45 КАС України щодо обов`язку учасників судового процесу добросовісно користуватися процесуальними правами та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
20. Так, суд апеляційної інстанції указав, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
21. Ураховуючи те, що на момент повторного звернення відповідач судовий збір у цій справі так і не сплатив, а звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо неповажності такої обставини, як оплата судового збору, для поновлення процесуального строку. 
22. Також суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що поважність причин пропуску строку, в тому числі пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте лише сам факт запровадження воєнного стану не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, зокрема для органу державної влади, без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.
23. Відповідно до частин першої і другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
23.1. Отже, в силу вимог закону, органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження в умовах воєнного стану.
24. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача з червня 2022 року до січня 2023 року (до початку відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами) вела переписку із судом апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд», що спростовує доводи касаційної скарги про відсутність у військової частини НОМЕР_1 можливості своєчасно надсилати до суду процесуальні документи, через те, що виконавець, на якого покладено обов`язки з вирішення юридичних питань, з 24 лютого 2022 року бере участь у виконанні бойових завдань і не має можливості вчасно опрацьовувати документи. Крім того, такі аргументи необхідно віднести до організаційних причин, а не до об`єктивно непереборних.  
25. Тому, висновок суду апеляційної інстанції щодо відсутності в апеляційній скарзі обґрунтування наявності об`єктивних та поважних причини, за яких апеляційну скаргу повторно подано лише через 25 днів після її повернення, відповідає обставинам справи та є правильним. 
26. Верховний Суд зазначає, що повернення первісної апеляційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження у разі повторного звернення і обставини, за яких суд вже повертав попередню скаргу, безпосередньо пов`язані саме з діями заявника, зокрема, щодо неналежного виконання ним обов`язку сплатити судовий збір. 
26.1. Водночас дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. У зв`язку з цим обмеження права на звернення до суду певним строком не є порушенням права на доступ до суду, яке не є абсолютним та потребує регулювання з боку держави.
27. Ураховуючи наведене, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про неповажність зазначених військовою частиною НОМЕР_1 причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, що відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 299 КАС України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
28. Отже, підстави для скасування ухвали суду апеляційної інстанції відсутні.
29. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341       цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
30. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
31.   З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139,140 КАС України, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07   червня 2023 року залишити без задоволення.
2. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року залишити без змін.
3. Судові витрати не розподіляються.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська