ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року	Львів	Справа № 500/2863/19 пров. № А/857/8448/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Кузьмича С.М., Улицького В.З.,
при секретарі судового засідання:                     Юник А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року у справі №500/2863/19 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (головуючий суддя першої інстанції – Дерех  Н.В., час ухвалення – 11.08 год., місце ухвалення – м. Тернопіль, дата складання повного тексту – 15.02.2023р.),-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Галіція Дистилері» звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (надалі, відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків ДПС №0000134818 від 06.09.2019.
Позов обґрунтований тим, що позивач не погоджується, вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню податкове повідомлення рішення форми «З» за №0000134818 від 06.09.2019, яким відповідно до акту перевірки №2/28-10-48-18/31274359 від 08.08.2019 на підставі п.124.1 ст.124 Податкового кодексу за відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі, що потребує обов`язкової попередньої згоди контролюючого органу на таке відчуження зобов`язано ПрАТ «Галіція Дистилері» сплатити штраф у розмірі 10294860,44 грн. Зазначив, що як вбачається зі змісту Акта перевірки від 08.08.2019, відповідачем проводилася перевірка стану збереження майна позивача, що перебуває у податковій заставі згідно з Актом опису №2 від 13.02.2019 на загальну суму 44114269,99 грн. Опис майна позивача в податкову заставу, що оформлено Актом №2 від 13.02.2019, проведено податковим керуючим на підставі рішення від 07.02.2019 за №6366/40/28-10-48-18/15 про опис майна у податкову заставу платника податків ПрАТ «Галіція Дистилері». Однак, позивач вказав, що на день подання даного позову, рішення від 07.02.2019 за №6366/10/28-10-48-18/15 про опис майна у податкову заставу, так само як і податкова вимога №№228-48 від 07.02.2019 на суму 44114269,99 грн. оскаржувалися позивачем у судовому порядку. На думку позивача, податковий борг, що визначений у податковій вимозі №228-48 від 07.02.2019 вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням у справі №640/10705/19 законної сили. Вважає, що при складенні Акта опису майна №2 від 13.02.2019 на суму 44114269,99 грн були допущені порушення норм податкового законодавства. Позивач просить врахувати, що при проведенні перевірки стану збереження майна відповідачем не було враховано, що на день проведення опису майна в податкову заставу 13.02.2019 балансова вартість готової продукції згідно найменувань, які вказані в Акті опису, складала лише 7613408,51 грн., відтак, на думку позивача дії відповідача щодо проведення перевірки стану збереження готової продукції позивача на суму 44114269,99 грн є протиправними. Також, просить врахувати, що відповідачем безпідставно не враховані суми, стягнені Офісом великих платників податків ДФС з рахунків ПрАТ «Галіція Дистилері» в рахунок погашення податкового боргу згідно з рішенням №5 та суми стягненої Офісом великих платників ДФС готівки ПрАТ «Галіція Дистилері» в рахунок погашення податкового боргу згідно з рішенням від 16.05.2019 №6, так як такі кошти були також отримані ПрАТ «Галіція Дистилері» за реалізовану після 13.02.2019 готову продукцію. Крім цього, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте відповідачем не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені ПК України. Звернув увагу суду на тому, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте не за результатами камеральної, документальної або фактичної перевірки ПрАТ «Галіція Дистилері», а за результатами проведеної податковим керуючим перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року  позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС №0000134818 від 06.09.2019. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» 19210 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що не погоджується з рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.02.2023 року по справі №500/2863/19 та вважає, шо зазначене рішення прийняте без врахування фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню.
Зазначає, що за результатами проведення перевірки стану збереження майна ПАТ «Галіція Дистилері», яке перебуває у податковій заставі, встановлено порушення п.92.1., ст.92 ПК України, а саме: кошти від відчуження майна не в повному обсязі були направлені в рахунок виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу платника. ПАТ «Галіція Дистилері» відчужено майно без попередньої згоди контролюючого органу на суму 10 294,860,44 грн.
Вважає, оскільки позивач кошти, які отримав від реалізації майна, яке описане у податкову заставу спрямував на цілі, які не передбачені пунктом 92.1 ПК України (виплату зарплати, погашення податкового боргу, сплату ЄСВ) та потребували згоди контролюючого органу, відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції.
Також апелянт вважає безпідставним посилання суду першої інстанції та той факт, що платником податків податкову вимогу, рішення про опис майна в податкову заставу, рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, рішення №6 від 16.05.2019 про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу оскаржено в судовому порядку. 
Зазначає, що оскарження в судовому порядку податкової вимоги чи рішення про опис майна в податкову заставу, саме по собі не може бути неузгоджене, оскільки, це не є рішення контролюючого органу, яке визначає донарахування певного грошового зобов`язання платнику податків, а лише констатує факт наявності податкового боргу, а тому, при їх оскарженні без зупинення (забезпечення позову) не може бути самостійною підставою для звільнення платника податків від відповідальності за дії щодо незаконного відчуження майна без згоди контролюючого органу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС - залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року, - без змін.
Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 року по справі №640/10705/19 набрала законної сили з дати її прийняття.
Однак, рішення суду по справі №640/10705/19 набрало законної сили лише 08.02.2022 року, а перевірка контролюючого органу щодо стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі проводилась 08.08.2019 року, податкове повідомлення - рішення було винесено 06.09.2019 року, тобто, до набрання законної сили рішення суду по справі №640/10705/19.
Отже, дії контролюючого органу щодо проведення перевірки щодо стану збереження майна, яке перебувало у податковій заставі, були правомірними та обґрунтованими, перевірка проведена відповідно до вимог ст.88, 89 ПК України, а штраф за відчуження платником податків майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу, якщо отримання такої згоди є обов`язковим згідно з цим Кодексом, є таким, що відповідає вимогам норми п.124.1 ст.124 ПК України.
Відповідно, порушення, що були встановлені актом перевірки від 08.08.2019 №2/28-10-48- 18/31274359 щодо стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, були правомірними та такими, що відповідають вимогам ПК України, оскільки, платником податків без згоди контролюючого органу відчужив майна, яке перебувало у податковій заставі на суму 10 294 860,44 грн.
В даній справі порушень правил та порядку призначення та проведення перевірки відповідно до Податкового кодексу України контролюючим органом допущено не було.
З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні пощо відмовити.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
У судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у ній та просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 
Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено та з матеріалів справи слідує, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено перевірку стану збереження майна ПрАТ «Галіція Дистилері», яке перебуває у податковій заставі.
За результатами проведеної перевірки складено Акт №2/28-10-41-18/31274359 від 08.08.2019, з якого вбачається, що відповідно до повідомлення про проведення перевірки стану збереження майна платників податків, яке перебуває у податковій заставі від 09.07.2019 №33768/10/28-10-48-18/15, Офісом ВПП ДФС з 10.07.2019 розпочата перевірка стану збереження майна ПрАТ «Галіція дистилері», яка проводиться на підставі п.91.3 ст. 91 ПК України. Період, що перевіряється - з 13.02.2019 по 30.06.2019 включно.
З метою отримання інформації щодо наявності заставного майна, його руху та стану збереження, Офісом ВПП ДФС вручено платнику лист №33922/10/28-10-48-18/15 від 09.07.2019 про надання вищезазначеної інформації ПрАТ «Галіція Дистилері» листом від 19.07.2019 №277, надано інформацію про операції із заставленим майном.
За результатами проведеної перевірки стану збереження майна ПрАТ «Галіція Дистилері», яке перебуває у податковій заставі встановлено порушення п.92.1, ст.92 ПК України, - кошти від відчуження майна не в повному обсязі направлені в рахунок виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу платника. ПрАТ «Галіція Дистилері» відчужено майно без попередньої згоди контролюючого органу на суму 10294860,44 грн.
Також, в Акті роз`яснено, що відповідно до п.92.3 ст. 92 ПК України, у разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону. Згідно ст.124.1 ст.124 ПК України, відчуження платником податків майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу , якщо отримання такої згоди є обов`язковим згідно ПК України - тягне за собою накладення штрафу в розмірі вартості відчуженого майна.
23.08.2019 позивачем подані письмові заперечення №326 до Акта про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі від 08.08.2019 №2/28-10-48-18/31274359.
За результатами розгляду вказаних заперечень Офісом великих платників податків ДПС України направлено лист №250/10/28-10-10-01 від 04.09.2019, в якому контролюючий орган зазначив, що висновки перевірки, що зазначені в акті про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі від 08.08.2019 №2/28-10-48-18/31274359 - вважати правомірними.
Після цього, Офісом великих платників податків ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.09.2019 №0000134818, яким за порушення абзацу 3 п.92.1 та п.92.2 ст. 92 Податкового кодексу України та на підставі пункту 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України за відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі, що потребує обов`язкової попередньої згоди контролюючого органу на таке відчуження, зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Галіція Дистилері» сплатити штраф у розмірі вартості відчуженого майна в сумі 10294860,44 грн.
В подальшому, позивачем 25.09.2019 подано Скаргу (вих.№363) на податкове повідомлення- рішення від 06.09.2019 №0000134818, однак, Рішенням Державної податкової служби України (ДПС) №10678/6/99-00-08-05-05 від 25.11.2019 залишено без змін податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків ДФС від 06.09.2019 №0000134818, а скаргу - без задоволення.
Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням Офісу великих платників податків ДПС №0000134818 від 06.09.2019, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції позов задовольнив  з тих підстав, що оскільки податковий борг позивача у сумі 44114269,99 грн був неузгодженим грошовим зобов`язанням до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/10708/19, то відсутні правові підстави для перебування у податковій заставі майна ПрАТ «Галіція Дистилері».
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.
Пунктами 88.1, 88.2 ПК України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (пункт 89.3 ПК України).
Згідно з пунктом 89.8 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.
У разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов`язки, визначені цим Кодексом. Податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно ( п. 91.1, 91.3 статті 91 ПК України).
Відповідно до пункту 92.1 статті 92 ПК України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом. Платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу, а також у разі, якщо контролюючий орган впродовж десяти днів з моменту отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді щодо надання (ненадання) згоди.
Правила проведення перевірок стану збереження майна, яке перебуває в податковій заставі (далі - перевірка стану збереження заставного майна) відповідно до статті 91 ПК України визначені Положенням про проведення перевірок стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2017 року №584 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2017 року за №858/30726; далі Положення №584).
Пунктами 1- 3 розділу ІІ Положення №584 визначено, що перевірка стану збереження заставного майна проводиться в разі поширення на майно платника податків права податкової застави. Право на проведення перевірки стану збереження заставного майна належить контролюючому органу, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Виконання повноважень щодо проведення перевірок стану збереження заставного майна покладається на податкових керуючих.
Відповідно до пунктів 5-8 розділу ІІ Положення №584 для проведення перевірки стану збереження заставного майна оформлюється повідомлення про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі (далі - повідомлення) (додаток 1). Підставою для оформлення повідомлення є погоджене керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою) подання податкового керуючого, в якому обґрунтовується необхідність проведення перевірки стану збереження заставного майна.
Перевірка стану збереження заставного майна може проводитись безпосередньо у платника податків (за його місцезнаходженням, за місцезнаходженням майна, що перебуває у податковій заставі, в інших місцях зберігання такого майна) або у відповідному контролюючому органі.
Перевірка стану збереження заставного майна може проводитись шляхом візуального контролю наявності у такого платника майна і стану його збереження, а також шляхом перевірки відповідних документів бухгалтерського та податкового обліку та іншої інформації щодо наявності такого майна, його руху та стану збереження на момент проведення перевірки.
Перевірка стану збереження заставного майна може проводитись одночасно з документальною (плановою або позаплановою) або фактичною перевіркою відповідно до вимог Кодексом з урахуванням особливостей, визначених цим Положенням (розділ ІІ Положення).
Розділ IIІ Положення №584 визначає особливості проведення перевірок.
Згідно з пунктами 1, 2, 5 розділу ІІІ Положення №584 про проведення перевірки стану збереження заставного майна податковий керуючий попередньо повідомляє платника податків. Безпосередньо перед початком проведення перевірки стану збереження заставного майна податковий керуючий пред`являє платнику податків такі документи: службове посвідчення працівника контролюючого органу; копію наказу контролюючого органу про призначення податковим керуючим такого платника податків; повідомлення, підписане керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою) та зареєстроване в такому контролюючому органі. Зазначені документи є достатніми для проведення перевірки стану збереження заставного майна й оформлення додаткових документів не є необхідним.
За результатами проведеної перевірки стану збереження заставного майна складається акт про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі (далі - акт перевірки) (додаток 2), який реєструється в журналі реєстрації актів перевірок стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі (додаток 3). Якщо платник податків не погоджується з фактами, зазначеними в акті перевірки, такий платник може на окремому аркуші висловити свої зауваження, які стануть невід`ємною частиною акта перевірки.
Згідно із пунктом 92.3 статті 92 ПК України, у разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону.
Пунктом 124.1 статті 124 ПК України передбачено, що відчуження платником податків майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу, якщо отримання такої згоди є обов`язковим згідно з цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі вартості відчуженого майна.
Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що ПК України передбачена відповідальність платника податків за відчуження ним майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу. 
Правопорушення полягає у протиправній дії - відчуженні майна, яке перебуває у податковій заставі, без згоди органу державної податкової служби (якщо отримання такої згоди є обов`язковим згідно з ПК України). Передумовою для застосування відповідальності є відчуження заставленого майна, яке перебуває у власності суб`єкта правопорушення (господарському віданні або оперативному управлінні), відсутність згоди контролюючого органу на таке відчуження.
Таким чином, для застосування штрафних санкцій, зазначених у статті 124 ПК України, необхідна наявність сукупності таких складових: вчинення дій щодо відчуження майна саме платником податків; втрата права власності на майно саме внаслідок цих дій платника.
Крім цього, згідно з п.87.2 ст.87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
У п.88.1 ст.88 Податкового кодексу України зазначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Відповідно до п.93.1.1 ст.93 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку.
Як уже зазначалось вище, з матеріалів даної справи слідує, що оскаржуване в даній справі податкове повідомлення рішення прийнято на підставі Акту №2/28-10-48-18/31274359 від 08.08.2019 про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Так, відповідачем встановлено, що позивач без попередньої згоди відчужив майно, що перебуває у податковій заставі згідно Акту опису майна №2 від 13.02.2019, складеного на підставі Рішення про опис майна №6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019.
Рішення про опис майна №6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019 прийняте контролюючим органом одночасно із податковою вимогою №228-48 від 07.02.2019 про те, що станом на 06.02.2019 сума податкового боргу позивача становить 44114269,99 грн, в тому числі по акцизному податку на виробництво продукції, для виробництва якої не використовується спирт етиловий, код класифікації доходів бюджету 14020300.
Також судом встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.06.2019 було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/10705/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними і скасування рішень та визнання протиправною бездіяльності.
Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2021 у справі №640/10705/19, яке залишене без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022, адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкову вимогу № 228-48 від 07.02.2019; рішення про опис майна у податкову заставу № 6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019; рішення № 5 від 22.04.2019 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу; рішення № 6 від 16.05.2019 про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу, визнано протиправною бездіяльність відповідачів щодо не виправлення помилок у даних інтегрованої картки платника Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» (код ЄДРПОУ 31274359) з акцизного податку в ІТС «Податковий блок»; зобов`язано відповідачів змінити дані інтегрованої картки платника Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» (код ЄДРПОУ 31274359) з акцизного податку в ІТС «Податковий блок» шляхом встановлення станом на 01 червня 2019 року сальдо розрахунків з бюджетом Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» з акцизного податку - 0 та залишку несплаченої пені з акцизного податку 0, визнано протиправними та скасовано акти опису майна №2 від 13.02.2019, № 11 від 10.07.2019 та № 12 від 10.07.2019.
Таким чином, судове рішення у справі №640/10705/19 набрало законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як уже зазначалось вище, предметом спору у даній справі є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС №0000134818 від 06.09.2019, яким Позивачу нараховано штраф у сумі 10 294 860,44 грн. за відчуження майна, яке перебуває в податковій заставі, без попередньої письмової згоди контролюючого органу.
Оскаржуване рішення прийнято на підставі акту Офісу великих платників податків ДФС № 2/28- 10-48-18/31274359 від 08.08.2019 про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, відповідно до якого Відповідачем встановлено, що ПрАТ «Галіція Дистилері» без попередньої письмової згоди відчужило майно, що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна № 2 від 13.02.2019, складеного на підставі рішення про опис майна № 6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019.
Підставою для прийняття рішення про опис майна № 6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019 було винесення контролюючим органом податкової вимоги за № 228-48 на суму 44 114 269,99 грн.
Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на момент проведення перевірки стану збереження майна позивача, яке перебуває у податковій заставі, за результатами якої складено акт №2/28-10-48-18/31274359 від 08.08.2019, та, відповідно, винесено оскаржуване податкове повідомлення – рішення, податкова вимога № 228-48 від 07.02.2019 та рішення відповідача щодо передачі майна в податкову заставу оскаржувались в судовому порядку та були предметом розгляду в адміністративній справі № 640/10705/19, провадження у якій відкрито ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.06.2019.
Тобто на момент прийняття оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення – рішення, Окружний адміністративний суд міста Києва розглядав адміністративну справу №640/10705/19 про визнання протиправними та скасування, зокрема, податкової вимоги №228-48 від 07.02.2019 року на суму 44 114 269,99 грн., рішення №6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019 року про опис майна у податкову заставу та акта опису майна №2 від 13.02.2019р. на суму 44 114 269,99 грн.
Апелянт зазначає, що оскарження в судовому порядку податкової вимоги чи рішення про опис майна в податкову заставу, саме по собі не може бути неузгоджене, оскільки, це не є рішення контролюючого органу, яке визначає донарахування певного грошового зобов`язання платнику податків, а лише констатує факт наявності податкового боргу, а тому, при їх оскарженні без зупинення (забезпечення позову) не може бути самостійною підставою для звільнення платника податків від відповідальності за дії щодо незаконного відчуження майна без згоди контролюючого органу.
Апеляційний суд вважає такі доводи апелянта невірними з огляду на наступне. 
Відповідно до пп. 14.1.7. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, оскарження рішень контролюючих органів - це оскарження платником податку податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь- якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.
Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 56.18. ст. 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Таким чином, ураховуючи положення пп. 14.1.7, пп. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14, п. 56.18 ст. 56 ПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податковий борг, визначений у податковій вимозі №228-48 від 07.02.2019 та на забезпечення якого майно Позивача було описано в податкову заставу згідно з актом опису №2 від 13.02.2019, на момент прийняття оскаржуваного ППР вважався неузгодженим грошовим зобов`язанням до дня набрання судовим рішенням у справі № 640/10705/19 законної сили.
Крім цього, судовим рішенням у справі №640/10705/19, яке набрало законної сили, визнані протиправними та скасовані рішення контролюючого органу, які передували прийняттю оскаржуваного в даній справі податкового повідомлення- рішення.
Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №640/10705/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022, задоволено адміністративний позов ПрАТ «Галіція Дистилері», визнано протиправними та скасовано податкову вимогу № 228-48 від 07.02.2019;
рішення про опис майна у податкову заставу № 6366/10/28-10-48-18/15 від 07.02.2019; рішення № 5 від 22.04.2019 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу; рішення № 6 від 16.05.2019 про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу; акти опису майна №2 від 13.02.2019, № 11 від 10.07.2019 та № 12 від 10.07.2019 та визнано протиправною бездіяльність відповідачів щодо не виправлення помилок у даних інтегрованої картки платника ПрАТ «Галіція Дистилері» (код ЄДРПОУ 31274359) з акцизного податку в ІТС «Податковий блок» та зобов`язано відповідачів змінити дані інтегрованої картки платника ПрАТ «Галіція Дистилері» (код ЄДРПОУ 31274359) з акцизного податку в ІТС «Податковий блок» шляхом встановлення станом на 01 червня 2019 року сальдо розрахунків з бюджетом ПрАТ «Галіція Дистилері» з акцизного податку - 0 та залишку несплаченої пені з акцизного податку - 0.
Ухвалою Верховного Суду від 24.03.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження з перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 у справі №640/10705/19.
Щодо доводів апелянта про те, що позивачем не надано жодних підтверджуючих документів щодо виконання рішення суду по справі №640/10705/19 в частині внесення змін до ІКП платника податків з акцизного податку шляхом обнулення станом на 01.06.2019 сальдо розрахунків з бюджетом ПрАТ «Галіція Дистилері» з акцизного податку - 0 та залишку несплаченої пені з акцизного податку – 0, то апеляційний суд вважає такі необґрунтованими, оскільки у даному випадку рішення по справі № 640/10705/19 щодо зміни даних інтегрованої картки платника ПрАТ «Галіція Дистилері» з акцизного податку в ІТС «Податковий блок» має бути виконано безпосередньо органами ДПС, а не позивачем.
Таким чином з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки податковий борг позивача у сумі 44114269,99 грн був неузгодженим грошовим зобов`язанням до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/10708/19, то відсутні правові підстави для перебування у податковій заставі майна ПрАТ «Галіція Дистилері», що у свою чергу кореспондує до відсутності підстав для прийняття оскаржуваного в даній справі податкового повідомлення рішення.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що таке вказаним вище критеріям не відповідає, тому податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС №0000134818 від 06.09.2019.є протиправним та підлягає скасуванню.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та  зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року у справі №500/2863/19 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	В. З. Улицький 	
Повне судове рішення складено 10.07.2023