ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/23337/18                Головуючий у першій інстанції Зубов О.С.
Номер провадження: 33/819/9/23                                 Доповідач Приходько Л.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2023                                                                        м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Приходько Л. А., секретар судового засідання Ляшенко О.В.,
за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Гончаренка Антона Юрійовича 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 123 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , працюючого головою ФГ «Технології-Агро»,

встановив:
Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 20 листопада 2018 року о 19год. 40хв. в м. Херсоні, по пр-т. А. Сенявіна від вул. 49 ХГД в бік Бериславського шосе, керуючи транспортним засобом Volkswagen Toureg, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.20.5(в) ПДР, виїхав на залізничний переїзд при ввімкненому забороняючому (червоному) сигналі світлофору, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 123 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити, вказуючи на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначивши, що поліцейські дійсно підходили до нього з вимогами про порушення ним правил проїзду залізничного переїзду, проте, встановивши його особу за паспортом, та, не надавши йому доказів порушення ним ПДР, повідомили йому, що він може бути вільний. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його вини. Також вказував на те, що не був повідомлений належним чином про розгляд справи судом, у зв`язку із чим був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи та довести свою невинуватість. 
Одночасно ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, посилаючись на те, що жодних документів ані повісток, ані судових рішень від Херсонського міського суду Херсонської області не надходило, за адресою, зазначеною у постанові ніколи не проживав і не був зареєстрований. Про існування постанови суду дізнався в Сервісному центрі МВС коли йому відмовили у відкритті нової категорії водія.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Гончаренко А.Ю. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу підтримали за обставинами викладеними у скарзі, просили поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 участі в судовому засіданні суду першої інстанції не приймав, відомості про направлення копії ухваленої судом постанови йому для відома та про отримання ним копії постанови в матеріалах справи відсутні.
Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту вручення скаржнику копії оскарженої постанови, апеляційний суд вважає, що наведені у клопотанні обставини перешкоджали вчиненню ОСОБА_1 та його захисником необхідних процесуальних дій для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення з дотриманням встановленого законом строку, тому цей строк підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи судом відбувся без участі ОСОБА_1 . При цьому матеріали справи не містять відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.
Наявні в матеріалах справи та повернуті без вручення адресатові, ОСОБА_1 , поштові відправлення, не можуть вважати належним повідомленням особи про місце і час розгляду справи, оскільки вони направлялися на адресу АДРЕСА_3 , яка не є місцем проживання ОСОБА_1 (а.с.6-8).
Отже неповідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи час та місце розгляду справи, в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи судом першої інстанції.
Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про час та місце розгляду справи Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 №05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а дійшов висновку, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійною, безумовною підставою для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, підставою притягнення особи, як суб`єкта правопорушення, до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, визначеного відповідною статтею.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Диспозицією частини 2 статті 123 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за в’їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.
З   протоколу   про   адміністративне  правопорушення серії БД №182450  вбачається, що ОСОБА_1   звинувачується   у   вчинені  правопорушення   передбаченого  частиною  2  статті  123  КУпАП,  а   саме у тому,  що  він  20 листопада 2018 року о 19 год. 40хв. в м. Херсоні, керуючи транспортним засобом Volkswagen Toureg, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по пр-ту Адмирала Сенявіна від вул. 49 ХГД в бік Бериславського шосе, в порушення вимог п.20.5(в) ПДР, виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороняючому (червоному) сигналі світлофору.
Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 123 КУпАП, є зафіксований у встановлений законом спосіб в’їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.
Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на осіб, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення, а саме на уповноважених на те посадових осіб органів Національної поліції.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю(стаття 280 КУпАП).
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП суд першої інстанції вказав, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №182450.
З метою повноти і всебічності розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційним судом були виконані вимоги статей 279, 280 та 293 КУпАП та дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення в результаті чого було встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №182450  вбачається, що ОСОБА_1   20 листопада 2018 року о 19 год. 40хв. в м. Херсоні, керуючи транспортним засобом Volkswagen Toureg, номерний знак  НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту Адмирала Сенявіна від вул. 49 ХГД в бік Бериславського шосе виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороняючому (червоному) сигналі світлофору, чим  порушив   вимоги  пункту 20.5(в) Правил  дорожнього  руху,  за  що  передбачена  відповідальність  частиною 2 статті 123 КУпАП.
Пояснення особи , яка притягується до відповідальності, по суті порушення в матеріалах справи відсутні. Відмітка про відмову особи від надання письмових пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня. Разом з тим наявна відмітка про відмову особи , яка притягається до адміністративної відповідальності від підпису у протоколі. Відмова від підпису засвідчена свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що зазначено у протоколі. Копія протоколу долучена до матеріалів справи, що свідчить про те, що вона не була вручена особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Письмові пояснення свідків зазначених у протоколі, в матеріалах справи відсутні. Судом першої інстанції вказані свідки не допитувалися.
До протоколу про адміністративне правопорушення доданий рапорт інспектора роти №1 батальйону УПП в Херсонській області лейтенанта поліції Кузьменко Д.М. щодо зупинення 20 листопада 2018 року о 19год. 40хв. транспортного засобу Volkswagen Toureg, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який проїхав залізничний переїзд на забороняючий сигнал світлофору.
Досліджені апеляційним судом матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 20 листопада 2018 року здійснив в’їзд на залізничний переїзд на забороняючий сигнал світлофору.
Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував факт вчинення ним даного правопорушення, вказавши на те, що працівники поліції вже під`їхали до нього, коли він зупинився біля свого будинку. Після перевірки документів поліцейські поїхали, протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався. 
Жодних відомостей, які б об`єктивно свідчили, що ОСОБА_1 здійснив в`їзд на залізничний переїзд   на  забороняючий   сигнал   світлофору в матеріалах справи відсутні.
Рапорт інспектора роти №1 батальйону УПП в Херсонській області не є допустимим доказом вчинення особою правопорушення, враховуючи, що це єдиний доказ доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений працівником поліції. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).
Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.
Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 в`їзду на залізничний переїзд на забороняючий (червоний) сигнал світлофору, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Отже, в порушення вимог статті 280 КУпАП, суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та дійшов помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП в діях ОСОБА_1 у зв`язку із чим апеляційна скарга, підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 123 КУпАП відносно ОСОБА_1 , скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Херсонського апеляційного суду                                  Л.А. Приходько