Дата документу 16.08.2023 Справа № 336/3618/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/3618/22
Провадження №22-ц/807/1506/23
Головуючий в 1-й інстанції – Дацюк О.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року                                         місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Крилової О.В., Полякова О.З.,	

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 13 березня 2023 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого об`єму природного газу,- 

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що відповідач проживає за адресою АДРЕСА_1 та користується природним газом. 08.05.2021 року АТ «Запоріжгаз» виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, пошкодження ЗВТ та складено Акт про порушення №946, який було підписано представником споживача з зауваженнями. За даним фактом на засіданні комісії АТ «Запоріжгаз» було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №946 від 08.05.2021 року та за результатами розгляду акту про порушення здійснено розрахунок необлікованого об`єму газу, який становить 12389,45 гривень, який позивач просить стягнути разом з судовим збором.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року, позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого об`єму природного газу задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» 12389,45 гривень (дванадцять тисяч триста вісімдесят дев`ять гривень 45 коп.) в рахунок погашення вартості донарахованого об`єму природного газу за період з 08 листопаду 2020 року по 30 квітня 2021 року; судовий збір в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог позову. 
       
Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що відповідач не брав на себе зобов`язання щодо збереження пломб на лічильнику, оскільки в акті встановлення побутового лічильника газу не його підпис. Крім того, позивачем не доведено, що будь які умисні дії відповідача призвели до несанкціонованого відбору природного газу.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268400,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн. (2684,00 грн. Х 100 = 268 400 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що за відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом №1825 встановлення побутового лічильника газу після виконання повірки, ремонту від 17.02.2011 року підтверджується встановлення 23.02.2011 року за адресою: АДРЕСА_1 лічильника G-4 Самгаз №2642829, який опломбовано пломбою №5236325. Вказаний акт підписано двома працівниками АТ «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 

08.05.2021 року працівниками АТ «Запоріжгаз» складено Акт про порушення №946, згідно з яким, у будинку АДРЕСА_1 встановлено порушення Розділу ХІ глави 2 п. 1.3, п. 3.1., а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових частин в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного комерційного ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Вказаний акт підписаний ОСОБА_2 із зауваженнями.

08.05.2021 року ОСОБА_2 та працівник АТ «Запоріжгаз» склали протокол №001441 направлення засобу вимірювальної техніки G4 Самгаз №2642829 на експертизу, згідно з яким демонтовано ЗВТ та призначено час та місце проведення експертизи, про що ОСОБА_2 була під підпис ознайомлена. Протокол підписано ОСОБА_2 із зауваженнями, викладеними в акті №946.

18.05.2021 року АТ «Запоріжгаз» направило ОСОБА_1 повідомлення, яким запропоновано прибути на засідання комісії з розгляду акту про порушення, яке призначене 21.05.2021 року.

13.05.2021 року комісією АТ «Запоріжгаз» складено Акт №0584 експертизи лічильника газу, висновками якого виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: при візуальному огляді пломб виявлено, що розміри та шрифти літер, цифр та елементів відбитків тавр про повірку ЗВТ на пломбах, встановлених відліковому механізмі лічильника не відповідають встановленому зразку (елементи відбитків тавр на пломбах відрізняються одні від одних за своїми геометричними розмірами та шрифтами). Лічильник непридатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник поміщено в пакет, опломбовано пломбою №R29950833.

В акті зазначена окрема думка інженера з метрології ІІ категорії ДП «Запоріжжястандартметрологія», згідно з якою лічильник газу з ІІ кв. 2019 року не мав використовуватись як засіб вимірювальної техніки для об`єму газу до проведення повірки, а також для підтвердження справності пломба повірення потребує проведення додаткової експертизи в спеціалізованій лабораторії.

ОСОБА_1 зазначив про незгоду з експертизою.

Згідно з протоколом повірки №0584, лічильник газу G-4 Самгаз №2642829, за результатами вимірювань не відповідає.

ДП «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації» надано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3-0424-21 від 13.05.2021 року, відповідно до якої, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам п. 11.4 ДСТУ 9035:2020 Метрологія. Лічильники газу для побутових потреб та комерційного обліку. Методика повірки. Підстави для визнання ЗВТ непридатним: п. 11.4 відносна похибка лічильника перевищує максимально похибку.

Протоколом №1172 засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідні рішення від 21.05.2021 року, за відсутності споживача, вирішено акт про порушення №946 від 08.05.2021 року задовольнити частково, встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Згідно з актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за виявлене порушення, позивачем нараховано за граничними об`ємами за період з 08.11.2020 року по 30.04.2021 року, з урахуванням підключених газових приладів (плита газова - 1 шт., двоконтурний котел – 1 шт.), опалювальна площа – 34.1 кв.м, кількість зареєстрованих осіб – 2, 12389,45 гривень.

На адресу відповідача 23.06.2021 року надсилались акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, рахунок на сплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, які згідно з копією поштового повідомлення, були отримані ОСОБА_1 01.07.2021 року.

28.01.2022 року АТ «Запоріжгаз» направило ОСОБА_1 претензію про сплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в сумі 12389,45 гривень з метою досудового врегулювання спору, яка була отримана відповідачем 10.02.2022 року.

Згідно з протоколом №1148 від 22.02.2006 року перевірки працездатності побутового лічильника газу G4 №2642829, побутовий газовий лічильник придатний до експлуатації.

Актом №0584 експертизи лічильника газу від 13.05.2021 року, складеного комісією АТ «Запоріжгаз» у присутності ОСОБА_1 , встановлено, що цілісність заводського та/або повір очного тавра на ЗВТ порушено (пломби на лічильному механізмі не відповідають встановленому зразку).

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив з того,що ОСОБА_3 не звертався до експертної установи для повторного проведення експертизи лічильника газу, а оскільки пломба на лічильному механізмі не відповідає встановленому зразку, що є порушенням розділу ХІ глави 2 п. 1 п.п. 3 Кодексу газорозподільних систем, факт втручання в роботу лічильника не був спростований, тож позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Як передбачено пунктом 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу.

Згідно пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГРМ , склад порушення може мати місце за наявності складових, а саме:

наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові лічильника газу;

наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується витрата природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;

наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію лічильника та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується природного газу.

За відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі №3-18гс15, Постанови Верховного Суду від 10.07.2018 р. у справі №909/869/16, постанові від 24.10.2018 р.. у справі №914/2384/17.)

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17 вказано, що: «відповідно до абз.3 п.1 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Проаналізувавши зміст вказаного положення, слід констатувати правильність висновку суду першої інстанції про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, наявності наскрізного отвору у корпусі лічильника споживача, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням)».

Також, у постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року (справа №922/1573/18) судом відхилено як необґрунтовані доводи скаржника про те, що підставою для донарахування обсягу природного газу відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ є факт експлуатації ЗВТ/лічильника газу з порушенням правил застосування такого засобу вимірювальної техніки всупереч вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, оскільки згідно з наведеними положеннями Кодексу ГРМ підставою для донарахування обсягу природного газу є несанкціоноване втручання споживачем у роботу ЗВТ/лічильника газу, яке не було доведене відповідачем при розгляді даної справи.

Відповідно до висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 13 серпня 2020 року (справа № 535/746/18) встановивши, що роботу лічильника Візар G-4, заводський номер 0187220, який визнаний непридатним внаслідок перевищення допустимої похибки вимірювання, позивачем кваліфіковано як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, проте, факт наявності порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ з боку споживача, які можуть вплинути на результати вимірювання, що згідно з пунктом 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ кваліфікується як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, позивачем доведено не було, а невідповідність метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 3336-96, що була виявлена в результаті експертизи лічильника газу представниками позивача, сама по собі не свідчить про порушення відповідачем порядку експлуатації комерційного вузла обліку та не може бути підставою для відповідальності споживача, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Отже, для підтвердження правомірності здійснених позивачем донарахувань об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) споживача, за наявності неушкодженої пломби.

При цьому, згідно з підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). Тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна позиція знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року (справа № 914/2384/17) від 14 квітня 2021 року (справа № 509/4515/18).

Проте, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши акт про порушення № 946 від 08 травня 2021 року, акт № 0584 експертизи лічильника газу від 13 травня 2021 року, враховуючи відсутність додаткової експертизи в спеціалізованій установі для перевірки справжності пломби, колегія суддів констатує відсутність беззаперечних даних того, що споживач порушив вимоги щодо експлуатації ЗВТ та наявний факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. Встановлення факту непридатності лічильника до подальшої експлуатації у зв`язку із невідповідністю за результатами вимірювання, за матеріалами справи не пов`язано із невідповідністю тавр на пломбі лічильника.

Як зазначено вище, втручання в роботу ЗВТ за актом експертизи полягає у невідповідності пломби, встановленої на лічильному механізмі ЗВТ, встановленому зразку.

У відповідності до абз. 40 п. 4 Глави 1 Розділу І Кодексу несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Пошкодження пломб, відповідно до абз. 69 п. 4 Глави 1 Розділу І Кодексу, це відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Акт проведення експертизи № 0584 від 13 травня 2021 року не містить жодної інформації про номер пломби, справжність якої оцінювалась експертами. Відповідність пломби встановленим зразкам була оцінена експертами виключно шляхом проведення візуального огляду без використання будь-яких зразків пломб, що виключає наразі можливість судом перевірити та порівняти такі дані. Експертиза самої пломби, для встановлення її справжності не проводилась.

Колегія суддів зауважує, що будь-яких інших порушень вимог Кодексу акт експертизи не містить.

Кодексом газорозподільних систем, визначено, що несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові лічильника газу, у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу, внаслідок чого витрата природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Таким чином, законодавець визначив, що втручання в роботу лічильника газу - це цілеспрямовані умисні дії, направлені на викривлення даних обліку природного газу.

Однак, актом про порушення не встановлено факту впливу цих обставин на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газу.

Інших доказів, які б свідчили про несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу надано не було. Також не було надано доказів причинно-наслідкового зв`язку між впливом на лічильник газу, який відповідно до висновків експертизи виражається у невідповідності тавра на пломбі встановленому зразку, та викривленням даних обліку природного газу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що позивач не надав належних доказів втручання відповідача у роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом пошкодження на них пломб, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалися (обліковувалися частково чи з порушенням законодавства), та вчинення інших дій, що призвели до викривлення даних обліку природного газу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого об`єму природного газу – відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 16 серпня 2023 року.

Головуючий, суддя-доповідач                                                С. В. Кухар

Судді:                                                                        О. В. Крилова

О.З. Поляков