ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/7049/21  Номер провадження 22-ц/814/1701/23	Головуючий у 1-й інстанції Маньковська О.О.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Судді-доповідача : Дряниці Ю.В., 
суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Саніна Арсенія Олександровича на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просив стягнути з відповідачів борг за розпискою від 28.03.2018 року в сумі 45 000 доларів США, що є еквівалентом 1 308 376 грн.37 коп. за курсом НБУ та 3% відсотків річних від простроченої суми за договором позики у розмірі 4678,77 доларів США, що є еквівалентом 12 4876 грн 37 коп. за курсом НБУ.
Позовна заява мотивована тим, що відповідачі ухиляються від повернення суми боргу, чим порушують взяті на себе зобов`язання.
23 вересня 2021 року з метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності, а саме:
-квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2153149351101);
- автомобіль ІНФІНІТІ ЕХ35, ДНЗ - НОМЕР_1 , коричневого кольору,
-земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:02:001:0433 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1860586851210);
-земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:02:001:0431 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1860543051210);
-земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:01:001:1276 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1317886851210);
-земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:01:001:1272 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1134159451210);
-земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:01:001:1274 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1064336351210);
-земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:01:001:1273 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1064268351210).
та накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві власності.
Заявник зазначав, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідачі тривалий час ніде не працюють, офіційних доходів не отримують.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.
Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності, а саме:
-квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2153149351101);
-автомобіль ІНФІНІТІ ЕХ35, ДНЗ - НОМЕР_1 , коричневого кольору, 
- земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:02:001:0433 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1860586851210);
-земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:02:001:0431 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1860543051210);
-земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:01:001:1272 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1134159451210);
-земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:01:001:1274 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1064336351210);
-земельну ділянку з кадастровим номером:5121085600:01:001:1273 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1064268351210).
В задоволенні заяви в іншій частині - відмовлено.
Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив адвокат Санін А.О. – представник ОСОБА_1 . У доводах апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі.
Вказав, що розписка від 28.03.2018 не була підписана особисто ОСОБА_1 , тобто договір позики не був укладеним, що буде підтверджено у ході відповідної експертизи.
Посилається на правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №910/3836/20, від 10 березня 2021 року у справі №488/1382/19, від 03 липня 2019 року у справі №331/1255/17, від 20 лютого 2018 року у справі №757/12245/18-ц, 12 лютого 2020 у справі №381/4019/18, від 15 вересня 2020 у справі №753/22860/17, 25 листопада 2020 року у справі №524/7234/18. 
Вказує, що судом не було досліджено чи дійсно вартість квартири, автомобіля та п`яти земельних ділянок різного цільового призначення площею приблизно 1 га є співмірними сумі грошових коштів, що підлягають стягненню з відповідачів. 
Вказував на те, що втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, необгрунтований арешт всього рухомого та нерухомого майна фізичної особи шляхом забезпечення позову на підставі заявлених вимог без достатніх доказів та без достатніх на то підстав, визначених діючим законодавством України, є порушенням положень статті 1 Першого проколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Звертає увагу суду на те, що предметом позову є солідарне стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проте суд відмовив у накладенні арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , з огляду на ненадання доказів на підтвердження того, яке саме майно належить ОСОБА_3 на праві власності.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку про відмову у задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Встановлено, що в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.
Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову яку обґрунтовано тим, що ціна позову складає 1308376,37 грн., відповідачі тривалий час ніде не працюють, офіційних доходів не отримують, що в свою чергу дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.
Задовольняючи частково заяву позивача, місцевий суд вказав, що встановлені судом обставини дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.
Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів вважає, що частково задовольняючи заяву про забезпечення позову місцевий суд правомірно визначив характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, правильно встановив обставини справи, пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Встановлено, що предметом позову є стягнення боргу за договором позики від 28.03.2018 року в сумі 45 000 доларів США, що є еквівалентом 1 308 376 грн.37 коп. за курсом НБУ та 3% відсотків річних від простроченої суми за договором позики у розмірі 4678, 77 доларів США, що є еквівалентом 12 4876 грн 37 коп. за курсом НБУ.
Звертаючись до суду із вимогою про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 , заявником не конкретизовано та не надано підтверджуючих документів, які б слугували належними та допустимими доказами належності на праві власності будь-якого майна відповідачу на час звернення з заявою про забезпечення позову до суду, на яке можливо накласти арешт у встановленому законом порядку, та його вартості, що позбавило суд можливості встановити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник та його співмірність позовним вимогам, тому у цій частині ухвала суду є законною та обгрунтованою.
Доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності вжитих заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам колегія суддів не приймає до уваги, оскільки апелянтом не було надано відомостей про вартість рухомого та нерухомого майна. З огляду на вказану обставину доводи апеляційної скарги про те, що вартість майна, на яке накладено арешт, перевищує ціну позову, грунтуються на припущеннях.
Вирішуючи подану заяву, суд першої інстанції правильно взяв до уваги характер спірних правовідносин, подані докази, а відтак, суд дійшов правильного висновку, що невжиття таких заходів як накладення арешту на майно, може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду. 
Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, приймаючи до уваги предмет та ціну позову, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача, так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. 
 За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, свідчить, що  ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без розгляду.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.03.2023 року скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.09.2021 року.
Отже, враховуючи наведені обставини, а також мотиви, якими керувався місцевий суд на момент постановлення оскаржуваної ухвали, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали районного суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
        Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – адвоката Саніна Арсенія Олександровича - залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2021 року– залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач:                                                                 Ю.В. Дряниця

       Судді        :                                                          Л.І. Пилипчук

                                                                         О.В. Чумак