Кропивницький апеляційний суд 
№ провадження 33/4809/323/23                                 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І. 
Категорія - 130                                                 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25.07.2023 року.        Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі представника ОСОБА_1 – адвоката Пантелеєва О.М., розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2023 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, ідентифікаційний номер не встановлено, не працює, проживає по АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнено судовий збір в розмірі 536,80 грн. на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 14.06.2023, о 23-42 год., керувала автомобілем «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 по вул. Космонавта Попова в м. Кропивницькому в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» (тест № 2388 від 14.06.2023 до протоколу серії ААД № 435832), чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1   просить скасувати  постанову суду першої інстанції від 06.07.2023,  а провадження в адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна, необґрунтована, винесена без всебічного дослідження усіх доказів та без надання їм належної оцінки. Так, із матеріалів справи не вбачається, що вона допустила будь-які порушення ПДР за які її слід було зупиняти, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції вона як водій не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами її вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Під час апеляційного перегляду представник ОСОБА_1 – адвокат Пантелеєв О.М., посилаючись на обставини зазначені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. 
Заслухавши пояснення представника правопорушниці, переглянувши долучений до справи відеозапис обставин події,дослідивши матеріалі справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за таких обставин.
Відповідно до п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, 14.06.2023, о 23-42 год., керувала автомобілем «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 по вул. Космонавта Попова в м. Кропивницькому в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Даний висновок суду об`єктивно підтверджується дослідженими та перевіреними під час судового розгляду справи наступними доказами: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 435832 від 15.06.2023 яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; - результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» (тест № 2388 від 14.06.2023); - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; - відеозаписом обставин правопорушення, з яких вбачається, що у вказані в протоколі час та місці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , була зупинена працівниками поліції, які висловили підозру щодо її перебування в стані алкогольного сп`яніння та запропонували їй пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодилась. Результат проходження вказаного огляду склав 1,63 проміле. При цьому ОСОБА_1 підтвердила, що незадовго до керування автомобілем вживала пиво (23:56 год. відеозапису), а також вказала, що з результатом приладу «Драгер» погоджується та будь-яких зауважень не має, на підтвердження чого поставила власний підпис як на роздруківці результату проходження огляду, так і в акті огляду.
Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, а також об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у апеляційного суду відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які були встановлені в суді.
Виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, апеляційний суд дійшов висновку про те, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення  відносно ОСОБА_1 було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, що також узгоджується і з вимогами ст.266 КУпАП. 
Отже наведеними та дослідженими судом зазначеними вище доказами повністю спростовуються вимоги  ОСОБА_1  про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, в тому числі і про безпідставну зупинку її транспортного засобу, так як із переглянутої відео фіксації події вбачається, що причиною зупинки, як пояснює працівник поліції, було порушення комендантської години, також зафіксована згода  ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння та сам факт такого проходження з його наслідками.
Перевіривши матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 складений відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП.
Суд, враховуючи особу правопорушниці, характер вчиненого проступку, застосував до  ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи зазначене доводи апелянта про скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову 
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 липня  2023 року  стосовно неї   – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
       апеляційного суду                                                                 В.М. Гончар