ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року 
м. Київ
справа № 160/21484/21
провадження № К/990/34111/22, №К/990/34330/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів - Мартинюк Н.М., Мельник   Томенко Ж.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу за №160/21484/21 
за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішень, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито
за касаційними скаргами Дніпропетровської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03    листопада 2022    року (колегія суддів у складі головуючого судді (судді   доповідача) Баранник    Н.П., суддів - Малиш    Н.І., Щербака    А.А.),
УСТАНОВИВ:
І. Історія справи
1. У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення, викладене у протоколі засідання П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - П`ятнадцята кадрова комісія) від 19    серпня 2021    року №3 в частині невключення ОСОБА_1 до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;
- визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13    вересня 2021    року №244 в частині неуспішного проходження ОСОБА_1 атестації;
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 19    жовтня 2021    року №3318к про звільнення з 22    жовтня 2021    року ОСОБА_1 з посади прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт    2 пункту    19 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України від 19    вересня 2019    року №113   ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі Закон №113-ІХ);
- поновити позивача на посаді, рівнозначній посаді прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в Нікопольській окружній прокуратурі;
- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22    жовтня 2021    року до дня фактичного поновлення на роботі.
2. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04    листопада 2020    року склав іспит у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки за результатами якого набрав 91 бал, тобто менше 93-х балів, необхідних для допуску до наступного етапу. У подальшому 05    листопада 2020    року ОСОБА_1 подав на ім`я голови Першої кадрової комісії заяву про призначення нової дати складання іспиту у формі тестування на загальні здібності і навички з використанням комп`ютерної техніки з огляду на наявність поважних причин, які, на його думку, могли істотно вплинути на перебіг і результат іспиту, а саме погіршення стану здоров`я. 23    листопада 2020    року на запит позивача Перша кадрова комісія повідомила, що за результатами розгляду його заяви було прийнято рішення про призначення йому нової дати складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, інформацію щодо дати та місця складення іспиту буде розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. У подальшому на підставі відповідних наказів Генерального прокурора повноваження Першої кадрової комісії було припинено, натомість створено П`ятнадцяту кадрову комісію. Як стало відомо позивачеві, П`ятнадцята кадрова комісія всупереч чинному рішенню Першої кадрової комісії про призначення йому нової дати складання іспиту, ухвалила оскаржуване рішення про неуспішне проходження ним атестації, взявши до уваги результати тестування від 04    листопада 2020    року, що в подальшому стало підставою для звільнення його з посади. На переконання ОСОБА_1 , це рішення є протиправним та підлягає скасуванню судом, оскільки ні Законом №113-ІХ, ні Порядком проходження прокурорами атестації, затвердженим наказом Генерального прокурора від 03    жовтня 2019    року №221 (далі - Порядок №221), ні Порядком роботи кадрових комісій, затвердженим наказом Генерального прокурора від 17    жовтня 2019    року №233 (далі - Порядок    №233) не передбачено можливості передачі матеріалів атестації прокурорів до іншої кадрової комісії та прийняття такою комісією, яка при цьому відповідну атестацію не проводила, рішення про неуспішне її проходження. Крім цього позивач зазначив, що складання іспиту не пов`язане з виконанням обов`язків прокурора та не може свідчити про його професійну некомпетентність чи неналежний рівень знань, умінь, навичок, тому звільнення із цієї підстави не відповідає меті атестації прокурорів. Ураховуючи, що наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про звільнення позивача з посади ґрунтується на зазначеному рішенні П`ятнадцятої кадрової комісії, то він так само є протиправним і підлягає скасуванню судом з поновленням ОСОБА_1 на посаді та виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10    травня 2022    року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Місцевий адміністративний суд мотивував свої висновки тим, що виключною умовою для призначення нового часу (дати) іспиту є наявність обставин, внаслідок яких атестація або будь   який з її етапів фактично не відбулися або були перервані. Призначення іншої дати та часу проходження етапів атестації, які особа повністю пройшла, ані Порядок №221, ані Закон України «Про прокуратуру» не передбачають та прямо забороняють. У розглядуваній справі встановлено, що тестування (другий етап) позивачем завершено повністю, під час проходження тестування позивач не подавав до комісії будь-яких заяв, акти про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин відповідно до пункту    7 розділу    І Порядку    №221 не складалися. Отже, фактично позивач використав своє право на проходження відповідного етапу атестації та завершив тестування. Водночас кадрові комісії за результатами атестації прокурора можуть ухвалите лише одне рішення - або про успішне проходження прокурором атестації, або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Оскільки Перша кадрова комісія до припинення її повноважень такого рішення щодо позивача не ухвалила, то П`ятнадцята кадрова комісія, яка була створена з метою здійснення атестації прокурорів і якій були передані для розгляду відповідні матеріали з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), мала компетенцію для прийняття спірного рішення. Таким чином, за висновком суду, оскаржуване рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13    вересня 2021    року №244 є законним і правові підстави для його скасування відсутні. Зважаючи на те, що решта позовних вимог є похідними, то вони також не можуть бути задоволені судом.
4. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03    листопада 2022    року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10    травня 2022    року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення, викладене у протоколі засідання П`ятнадцятої кадрової комісії від 19    серпня 2021    року №3 в частині невключення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки ОСОБА_1 ;
- визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13    вересня 2021    року №244 в частині визнання неуспішним проходження ОСОБА_1 атестації;
- визнано протиправним та скасовано наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 19    жовтня 2021    року №3318к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт    2 пункту    19 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ) з 22    жовтня 2021    року;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області з 25    жовтня 2021    року;
- стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25    жовтня 2021    року по 03    листопада 2022    року у розмірі 1    883,98 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допущено до негайного виконання.
5. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що у розглядуваному випадку за результатами проведення другого етапу атестації Перша кадрова комісія, розглянувши заяву позивача, ухвалила протокольне рішення від 20    листопада 2020    року, яким призначила позивачеві нову дату складання іспиту. Це рішення не було визнано протиправним чи скасовано у встановленому законодавством порядку. Таким чином, після припинення повноважень Першої кадрової комісії, П`ятнадцята кадрова комісія на основі цього рішення зобов`язана була призначити позивачеві нову дату складання іспиту, з урахуванням того, що ні Порядком №221, ні Порядком №233 не передбачено перегляду прийнятого іншою кадровою комісією рішення. За висновком апеляційного суду, повторний розгляд заяви позивача про призначення йому нової дати проведення іспиту П`ятнадцятою кадровою комісією у серпні    2021 року (майже через рік після прийняття рішення Першою кадровою комісією) суперечить вимогам Порядку №221 та Порядку №233, оскільки вказаними нормами такої процедури не передбачено. Отже, прийняття таких рішень на підставі протоколу від 19    серпня 2021    року №3, протоколу від 13    вересня 2021    року №11 є протиправним. Крім цього суд указав на невмотивованість оспорюваного рішення П`ятнадцятої кадрової комісії.
6. Оскільки наказ про звільнення позивача було прийнято на підставі зазначеного рішення П`ятнадцятої кадрової комісії, суд визнав обґрунтованими і задовольнив як похідні вимоги про визнання протиправним і скасування цього наказу, а також поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
7. Відмовляючи в задоволенні позову в частині поновлення позивача в Нікопольській окружній прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, суд апеляційної інстанції мотивував свої висновки тим, що оскільки позивача було звільнено з посади прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, то саме на цій посаді його належить поновити.
Короткий зміст касаційних скарг
8. Дніпропетровська обласна прокуратура та Офіс Генерального прокурора звернулися до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких оскаржують судове рішення суду апеляційної інстанції.
9. Так, Дніпропетровська обласна прокуратура у своїй скарзі ставить питання про скасування постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03    листопада 2022    року в частині задоволених позовних вимог та залишення в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10    травня 2022    року.
Як на підставу касаційного оскарження цей відповідач послався на пункт    3 частини четвертої статті 328 КАС України, мотивувавши це відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування:
- пунктів    9 Закону розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113щодо застосування до спірних правовідносин правил складання і визначення результатів іспиту на загальні здібності, передбачених Порядком №221 у взаємозв`язку з пунктом    7 розділу    І, пунктом    2 розділуцього Порядку;
- пункту    16 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону    №113в контексті правової оцінки і тлумачення правомірності визначення кадровою комісією складання іспиту на загальні здібності з врахуванням особливостей ситуації, яка виникла у зв`язку з проходженням атестації позивачем, а саме наявності процедурного рішення кадрової комісії стосовно задоволення заяви позивача про повторне проходження іспиту та надалі прийняттям рішення віддаленого у часі від пройденого етапу атестації новоствореною (іншою) кадровою комісією про неуспішне проходження прокурором атестації, ухваленого за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ненабрання мінімального прохідного балу);
- пункту    17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону    №113в контексті правомірності ухвалення кадровою комісією за результатами атестації прокурора рішення про неуспішне проходження атестації у випадку наявності особливостей оцінювання результату іспиту позивача;
- пункту    7 розділу    І Порядку №221 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) щодо застосування положення про заборону повторного проходження одним і тим же самим прокурором атестації або одного з її етапів та можливість призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту для прокурора виключно у випадку, якщо його попереднє складання було перервано чи не відбулося з причин, незалежних від членів комісії та прокурора.
10. Офіс Генерального прокурора натомість у своїй скарзі послався на пункт    1 частини четвертої      статі 328 КАС України, зазначає, що судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення без урахування висновків Верховного Суду, які викладено в постанові від 30    листопада 2022    року у справі №600/6322/21   а щодо порядку застосування положень пункту    7 розділу    І Порядку    №221, з урахуванням положень пунктів 16, 17 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113   ІХ та пункту    6 розділу    ІІІ Порядку    №221; пункту    7 Порядку №233 щодо повноважень членів кадрових комісій; пункту    8 Порядку    №221, згідно з яким за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
11. Мотиви касаційних скарг загалом зводяться до того, що позивач на виконання пункту    10 Порядку    №221 подав заяву встановленої форми про переведення на посаду прокурора в окружну прокуратуру та про намір пройти атестацію, отже, він погодився з умовами її проведення та усвідомлював наслідки неуспішного її проходження. Згідно з відомостями про результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, позивач не набрав необхідної кількості балів (прохідного балу), при цьому проходження ним тестування 04    листопада 2020    року було завершено, під час проведення тестування звернень від ОСОБА_1 до робочої групи та членів комісії не надходило, акти про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин відповідно до пункту    7 розділу    І Порядку №    221 не складалися. До того ж, Першою кадровою комісією за результатами проходження позивачем атестації прийнято процедурне, а не остаточне рішення (про успішне чи неуспішне проходження атестації), яким вирішено призначити новий час складання цього іспиту без визначення конкретної дати. У подальшому новий час та дату складання іспиту Перша кадрова комісія не визначила, графік складання іспиту, зокрема, позивачем, не затвердила, тому рішення Першої кадрової комісії від 20    листопада 2020    року не було реалізовано. Скаржники наполягають на тому, що Законом №    113та Порядком    №    221 повторне проходження атестації, крім випадків, визначених цими правовими актами, не передбачено. У розглядуваному випадку підстав для повторного проходження позивачем тестування П`ятнадцятою кадровою комісією не встановлено. 
12. З огляду на наведене скаржники переконані в тому, що оскаржуване рішення П`ятнадцятої кадрової комісії є законним та обґрунтованим, на що правильно указав місцевий адміністративний суд. Водночас висновки суду апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для скасування цього рішення кадрової комісії, а також, як наслідок, задоволення похідних позовних вимог, на переконання скаржників, є помилковими.
Позиція інших учасників справи
13. Позивач правом на подання відзиву на касаційні скарги не скористався, що відповідно до положень частини четвертої статті 338 КАС України, не перешкоджає перегляду судових рішень у касаційному порядку.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
14. 05 та 06 грудня 2022    року до Верховного Суду надійшли відповідно касаційні скарги Дніпропетровської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора.
15. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Жука    А.В., суддів - Мартинюк    Н.М., Мельник   Томенко    Ж.М.
16. Ухвалами Верховного Суду від 08 грудня 2022 року відкрито касаційні провадження за скаргами Дніпропетровської обласної прокуратури (№К/990/34111/22) та Офісу генерального прокурора (№К/990/34330/22).
17. Іншими ухвалами Верховного Суду від 08    грудня 2022    року відмовлено у задоволенні клопотань скаржників про зупинення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03    листопада 2022    року у справі №160/21484/21 до закінчення касаційного розгляду.
18. Ухвалами Верховного Суду від 10.07.2023 закінчено підготовчі дії у цій справі, об`єднано касаційні скарги Дніпропетровської обласної прокуратури (№К/990/34111/22) та Офісу Генерального прокурора (№К/990/34330/22) в одне касаційне провадження, а справу призначено до касаційного розгляду у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
19. ОСОБА_1 працював в органах прокуратури на прокурорських посадах з 08    жовтня 2014    року, зокрема, на посаді прокурора Нікопольської місцевої прокуратури з 28    грудня 2015    року до 22    жовтня 2021    року (т.1, а.с.15).
20. 07    жовтня 2019    року позивач подав заяву на ім`я Генерального прокурора про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію. У цій заяві позивач підтвердив, що усвідомлює та погоджується, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбаченого Порядком    №    221, а також за умови настання однієї з підстав, передбачених пунктом    19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №    113, його буде звільнено з посади прокурора (т.1, а.с.19).
21. Позивач успішно пройшов перший етап атестації - іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набравши 86 зі 100 балів (при прохідному - 70 балів), та його допущено до наступного етапу (т.1, а.с.211, 220   235).
22. За результатом складання 04    листопада 2020    року іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) ОСОБА_1 набрав 91 бал, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту (93 бали). Ці результати відображено у відповідній відомості (т.1, а.с.237).
23. 05    листопада 2020    року позивач звернувся із заявою на ім`я голови Першої кадрової комісії, у якій просив не зараховувати отриманий бал і визначити додаткову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, мотивувавши це погіршенням стану здоров`я у день тестування (т.2, а.с.21   22).
24. За результатами розгляду цієї заяви, а також заяв інших прокурорів, Перша кадрова комісія ухвалила рішення, оформлене протоколом №12 від 20    листопада 2020    року, відповідно до якого заяву позивача задоволено, виключено ОСОБА_1 зі списку осіб, які 04    листопада 2020    року не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності і навички з використанням комп`ютерної техніки та на підставі пункту    7 розділу    І Порядку    №221 вирішено призначити нову дату складання цього іспиту з внесенням позивача до відповідного графіку  (т.2, а.с.6   20).
25. Наказом Генерального прокурора від 16    липня 2021    року №    236 визнано такими, що втратили чинність накази Генерального прокурора від 10    вересня 2020    року №    422, 423, 424 та 425 про створення відповідно першої, другої, третьої та четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).
26. З метою продовження проходження прокурорами атестації наказом Генерального прокурора від 22    липня 2021    року №    239 створено П`ятнадцяту кадрову комісію, якій згідно з актами приймання-передачі було передано відповідні матеріали з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), зокрема й щодо прокурорів стосовно яких прийнято рішення про призначення нового часу складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (т.2, а.с.64).
27. 19 серпня 2021 року П`ятнадцята кадрова комісія на своєму засіданні (протокол засідання №3) розглянула питання щодо включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, зокрема, ОСОБА_1 . За результатами голосування 6 членів комісії віддали голоси «проти» включення позивача до відповідного графіку, «за» - 0 (т.2, а.с.75).
28. 13    вересня 2021    року на засіданні П`ятнадцятої кадрової комісії, оформленому протоколом №11 щодо ОСОБА_1 було прийнято рішення №244 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», у якому зазначено, що прокурор Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрав 91 бал, що є менше прохідного балу (93), встановленого наказом в.о.    Генерального прокурора від 07    жовтня 2020    року №474, він не допускається до етапу проходження співбесіди та припиняє участь в атестації. У зв`язку із цим прокурор ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію (т.1, а.с.58, т.2, а.с.124   130).
29. Наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 19    жовтня 2021    року №3318к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт    2 пункту    19 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113) з 22    жовтня 2021    року (т.1, а.с.59).
ІІІ. Позиція Верховного Суду
30. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті    341    КАС України).
32. Колегія суддів, перевіривши доводи касаційних скарг, виходить з такого.
33. Спірні правовідносини між сторонами склалися з приводу рішення П`ятнадцятої кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації та звільнення з посади з органів прокуратури на підставі такого рішення.
34. Касаційне провадження у справі, що переглядається, відкрито з підстав, передбачених пунктами 1 і 3 частини четвертої статті    328    КАС    України. Мотиви, якими скаржники обґрунтували їх наявність, наведено у пунктах 9, 10 цієї постанови.
35. Колегія суддів ураховує, що на час касаційного перегляду цієї справи Верховний Суд вже сформулював правовий висновок у подібних правовідносинах щодо застосування пунктів    11, 14, 17 розділуІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113, який викладено, зокрема, у постановах від 30    листопада 2022    року у справі №    600/6322/21-а, від 09    лютого 2023    року у справах №    380/21729/21 та №    280/11332/21, від 21    лютого 2023    року у справах №    260/6716/21, №    380/22495/21, №    560/3698/22, №    420/23667/21, від 23    лютого 2023    року у справах №    160/20922/21, №    120/15448/21-а, №    260/6744/21, від 20    квітня 2023    року у справі №    140/13818/21 та інших.
36. Практика Верховного Суду щодо застосування указаних норм права у подібних правовідносинах є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних справах, є релевантними до обставин цієї справи. Колегія суддів не бачить підстав для відступу від цих висновків, вважає їх застосовними до обставин цієї справи і зазначає таке.
37. Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02    червня 2016    року Конституцію України доповнено статтею    131-1, яка вказує зокрема на те, що за новим українським конституційним правопорядком прокуратуру як інститут, що виконує функцію кримінального переслідування, структурно вмонтовано в загальну систему правосуддя.
38. Отже, Конституція України віднесла прокурорів у розділ правосуддя, змінила характер їх діяльності із загального нагляду на основну функцію кримінального обвинувачення та запровадила нові принципи в проведенні оцінювання як суддів, так і прокурорів.
39. У зв`язку з імплементацією цих змін у національний правопорядок 19    вересня 2019    року прийнято Закон №113    (тут і далі - у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у пункті 1 пояснювальної записки до проєкту якого наголошено, що після ухвалення Закону України «Про прокуратуру» в органах прокуратури не відбулося повноцінного кадрового перезавантаження з метою очищення лав прокурорів від осіб, які не відповідають вимогам доброчесності і професійності, що впливало на належність рівня виконання прокурорами своїх повноважень, а також рівня підтримки діяльності прокуратури суспільством. Цей Закон спрямований не стільки на зміну форми чи змісту діяльності прокуратури, скільки на проведення оцінки діючих прокурорів критеріям професійної компетенції, доброчесності та професійної етики.
40. Отже, проведення атестації прокурорів було визначено на законодавчому рівні як умова реформування органів прокуратури, що стосувалася зокрема усіх без винятку прокурорів, які мали бажання продовжувати працювати в органах прокуратури.
41. За змістом цього Закону реформування прокуратури є цілеспрямованим комплексом процедур і заходів, передбачених чинним законодавством, спрямованих на трансформацію цінностей, принципів, завдань і функцій прокуратури, а також стандартів і організаційно-правових засад її діяльності. Мета цієї реформи - сформувати в Україні ефективну прокуратуру, яка б користувалася повагою та довірою суспільства, а також сформувати високопрофесійний і доброчесний корпус прокурорів.
42. Реалізація кадрового перезавантаження за цим Законом відбувається у формі атестації діючих прокурорів на відповідність критеріям професійної компетенції, доброчесності та професійної етики. Установлена цим Законом атестація не має систематичного характеру, відбувається одноразово за окремим законом, є винятковою.
43. Положення Закону №113щодо процедури переведення діючих прокурорів у разі успішного проходження ними атестації у порядку цього Закону, а також щодо процедури добору на вакантні посади, яка є не складовою процедури призначення на посаду прокурора у розумінні Закону України «Про прокуратуру» (норми щодо якої зупинені відповідно до абзацу    3 пункту    2 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113), а самостійною та тимчасовою процедурою, передбаченою пунктами    20 та 22 розділу    ІІ Закону №113, носять тимчасовий характер (до 01    вересня 2021    року).
44. Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором (пункт    9 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» названого Закону). Таким наразі є Порядок    №221. 
45. Пунктом 21 розділу І Закону №113передбачено заміну слів у Законі України «Про прокуратуру», зокрема слова «Генеральна прокуратура України» (в усіх відмінках) замінено словами «Офіс Генерального прокурора» (в усіх відмінках), а слова «регіональні» словами «обласні»; «місцеві» - «окружні».
46. Відповідно до пункту    7 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» цього ж Закону прокурори, які на день набрання ним чинності займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
47. Суть запровадженого Законом №113етапу реформування прокуратури в частині кадрового перезавантаження полягала у тому, що корпус прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур мав формуватися, зокрема із уже переведених прокурорів, які на день набрання чинності цим Законом працювали на посадах прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних та місцевих прокуратурах та успішно пройшли атестацію у порядку, визначеному Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».
48. Частиною третьою статті 16 Закону України «Про прокуратуру», в редакції до внесення змін Законом №113, було встановлено, що прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.
49. З набранням чинності Законом №113стаття    16 Закону України «Про прокуратуру» зазнала змін та на момент виникнення спірних правовідносин була викладена в редакції, відповідно до якої прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом (зокрема, на підставі підпункту    12 пункту    21 розділу    І Закону №113у частині третій статті    16 слова «цим Законом» замінено словом «законом»).
50. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин законодавство, що регулює підстави та порядок звільнення прокурора з посади або припинення його повноважень, не обмежувалось виключно положеннями Закону України «Про прокуратуру».
51. Згідно з підпунктом    2 пункту    19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону    №113прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах    1   4 пункту    7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав, зокрема, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.
52. Так, відповідно до пункту    16 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону    №113якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.
53. При цьому, згідно з пунктом 17 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» названого Закону повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.
54. Суд зазначає, що рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації є законодавчо визначеною підставою для звільнення прокурора з посади, тобто спричиняє для особи негативні юридичні наслідки у вигляді її звільнення з публічної служби.
55. Відповідно до пунктів    2, 4 розділу    І Порядку    №221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно   дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями.
56. Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.
57. Згідно з пунктом    7 розділу    І Порядку №221 повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, або ж у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.
58. Відповідно до пункту    8 розділу    І Порядку    №221 за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1)    рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2)    рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
59. Згідно з пунктом    11 розділу    І Порядку    №    221 особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора.
У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора.
У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.
Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документа, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.
Якщо заява прокурора подана до кадрової комісії з порушенням строку, визначеного цим пунктом, або якщо у заяві не вказані поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проведення співбесіди кадрова комісія ухвалює рішення про відмову у перенесенні дати та про неуспішне проходження атестації таким прокурором.
Інформація про нову дату складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора оприлюднюється на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора). З моменту оприлюднення відповідної інформації прокурор вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації.
60. Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку №221 у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.
61. Згідно з пунктом    2 розділу    ІІІ цього ж Порядку кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
62. Відповідно до пунктів 3- 5 розділу    ІІІ Порядку №221 зразок тестових питань та правила складання іспиту оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.
Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії.
Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.
63. Наказом виконуючого обов`язки Генерального прокурора від 07    жовтня 2020    року №474, який було оприлюднено на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора, встановлено 93 бали для успішного складення іспиту на другому етапі атестації.
64. Відповідно до пункту    6 розділу    ІІІ Порядку    №221 прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
65. Питання правомірності прийняття П`ятнадцятою кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації у подібних правовідносинах за наявності протокольного рішення попередньої кадрової комісії, було предметом дослідження Верховним Судом у постановах від 30    листопада 2022    року у справі №600/6322/21-а, від 09    лютого 2023    року у справах №380/21729/21, №280/11332/21, від 20    квітня 2023    року у справі №140/13818/21 та інших.
66. Так, Верховний Суд у постанові від 30    листопада 2022    року у справі №600/6322/21-а висловив правову позицію з приводу застосування положень пунктів    11, 14, 17 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону    №113, яка полягає у тому, що набрання прокурором за наслідками першого або другого етапу атестації кількості балів, яка є меншою від прохідного балу для успішного складання іспиту, є для кадрової комісії підставою для ухвалення рішення про неуспішне проходження прокурором атестації і недопуску до наступного етапу атестації; рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної програми з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора є підставою для звільнення прокурора з посади та органів прокуратури на підставі підпункту    2 пункту    19 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону    №113.
67. Проаналізувавши наведені положення законодавства Верховний Суд у вказаній справі зазначив, що «після кожного етапу атестації кадрова комісія приймає рішення. Зокрема, на другому етапі атестації [складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки] відповідна кадрова комісія (у справі №600/6322/21-а такою була Перша кадрова комісія) мала ухвалити рішення: або про успішне проходження прокурором атестації, або про неуспішне проходження прокурором атестації. Кадрова комісія такого рішення (щодо позивача) не ухвалила. Натомість, ця комісія ухвалила рішення за заявою прокурора, яке, на думку колегії суддів, суперечило Порядку    №221, тому що повторне складення іспиту можливе, коли про обставини, які впливають на його проходження, повідомлено до його початку або коли прокурор повідомив про них під час проходження іспиту (до його завершення)», позаяк такі обставини не існували, тому за висновком Суду у справі №600/6322/21-а, протокольне рішення Першої кадрової комісії (щодо позивача) про призначення нової дати іспиту є безпідставним.
68. Повертаючись до обставин цієї справи, Суд зауважує, що протокольним рішенням Першої кадрової комісії за результатами розгляду заяви позивача, яку було подано комісії після завершення проходження тестування, комісією на підставі пункту    7 розділу    І Порядку №    221 вирішено, зокрема, призначити позивачеві новий час для складання цього іспиту, однак без визначення конкретної дати.
69. Пунктом 17 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №    113та пунктом    7 розділу    І Порядку №221 заборонено повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів. Водночас пунктом    7 розділу    І Порядку № 221 конкретизовано випадки призначення нової часу (дати) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди у разі, коли складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора.
70. Зі змісту вказаної правової норми слідує, що призначення повторного проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів можливе виключно у разі переривання відповідного іспиту або у випадку, якщо він не відбувся. Тобто у цьому випадку буде відсутній кінцевий результат складання іспиту відповідним прокурором, оскільки тестування ним не завершене.
71. Судами у цій справі встановлено, що позивач з`явився для складення іспиту, пройшов другий етап атестації, набравши меншу кількість балів від прохідного балу для успішного складання іспиту (91 з потрібних 93-х), та результат цього тестування зафіксовано у відповідній відомості (т.1, а.с.237).
72. Позивач не заперечує той факт, що тестування ним було завершене, а із заявою до Першої кадрової комісії із проханням призначити нову дату для складання іспиту він звернулася наступного дня після складення іспиту та отримання результату, який його не влаштовував.
73. У цьому контексті варто зауважити, що у разі дійсного виникнення обставин, характер яких насправді унеможливлює подальше проходження тестування, логічною і послідовною для стороннього спостерігача видавалася б поведінка прокурора, який в силу цих об`єктивних причин не завершує/перериває проходження тестування і саме у зв`язку із цим ставить питання про призначення іспиту на іншу дату. Посилання ж на погіршення стану здоров`я після завершення тестування та отримання негативного результату, ураховуючи типовість і поширеність подібних заяв прокурорів під час складення іспиту у межах цієї атестації, здатне викликати обґрунтований сумнів у добросовісності прокурора при зверненні з такою заявою (заявами).
74. Колегія суддів акцентує увагу на тому, що матеріали справи не містять рішення Першої кадрової комісії про визнання іспиту 04    листопада 2020    року таким, що не відбувся, а містять протокол засідання цієї комісії від 20    листопада 2020    року №12, на якому розглянуто заяви прокурів, в тому числі і ОСОБА_1 та вирішено призначити нову дату складання цього іспиту однак без визначення конкретної дати (т.2, а.с.6   20).
75. Водночас приписи Порядку №    221 не передбачають повторної атестації прокурора та/або можливості кадрової комісії після проходження прокурором відповідного етапу атестації і отримання прокурором балів, за результатами його проходження, визнати іспит таким, що не відбувся.
76. Отже, у цій справі не було виключних обставин для повторного проходження одного з етапів атестації, визначених пунктом    7 розділу    І Порядку №221 (переривання тестування/непроведення його з технічних або інших причин), оскільки позивачем проходження тестування завершено, а відтак указане дає підстави вважати іспит, складений позивачем, таким, що відбувся.
77. Відповідно до пункту    6 розділу    ІІІ Порядку №221 прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
78. Таким чином, отримані позивачем результати іспиту, проходження якого він завершив, виключають дискрецію Першої кадрової комісії прийняти будь-яке інше рішення, окрім одного можливого - про неуспішне проходження прокурором атестації.
79. Водночас у ситуації позивача Перша кадрова комісія не прийняла такого рішення, яке було передбачене пунктом    8 розділу    І Порядку №221, натомість нею прийнято протокольне рішення не передбачене цим Порядком та яке суперечить його положенням та приписам пункту    17 розділу    ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону    №113.
80. За приписами абзацу    1 пункту    2 розділу    ІІІ Порядку    №221 кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
81. У подальшому Перша кадрова комісія так і не призначила нової дати та часу для складення позивачем іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.
82. З огляду на викладене, у спірних правовідносинах склалася ситуація, коли правові підстави для призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту для ОСОБА_1 відсутні, проте стосовно нього не прийнято рішення, яке передбачене пунктом    8 розділуПорядку №221.
83. Наказом Генерального прокурора від 16    липня 2021    року №236 визнано такими, що втратили чинність накази Генерального прокурора від 10    вересня 2020    року №422, 423, 424 та 425 про створення відповідно першої, другої, третьої та четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).
84. З метою продовження проходження прокурорами атестації наказом Генерального прокурора від 22    липня 2021    року №239 створено П`ятнадцяту кадрову комісію, яка за своїми функціональним повноваженнями є правонаступником ліквідованих кадрових комісій.
85. Із системного аналізу змісту Порядку №221 слідує, що можливість призначення нового часу (дати) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди, містить вичерпний перелік підстав, серед яких такої підстави як рішення іншої кадрової комісії цей Порядок не містить, а тому вирішуючи питання щодо можливості призначення нового часу (дати) складання прокурором іспиту відповідна кадрова комісія має установити наявність або відсутність підстав, визначених пунктом    7 указаного Порядку.
86. П`ятнадцята кадрова комісія, вирішуючи питання призначення нової дати для повторного проходження іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки прокурорами, зокрема і позивачем, після надходження матеріалів атестації до цієї комісії, урахувавши чинні результати його тестування від 04    листопада 2020    року, дійшла висновку про відсутність правових підстав для повторного проходження цього етапу атестації.
87. Зміст законодавства, яке регулює процедуру проходження прокурорами атестації, свідчить, що кожен з етапів атестації обов`язково закінчується відповідним висновком/рішенням кадрової комісії про успішне чи про неуспішне проходження атестації.
88. Ураховуючи те, що попередня кадрова комісія (Перша) не прийняла відповідного рішення за результатами проходження позивачем другого етапу атестації, таке рішення прийняла П`ятнадцята кадрова комісія на підставі пункту    8 розділу    І Порядку №221.
89. У контексті наведеного Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про обов`язковість урахування П`ятнадцятою кадровою комісією зазначеного рішення Першої кадрової комісії, оскільки воно не має юридичного значення у процедурі проходження прокурорами атестації та не може переважати нормативно визначену заборону щодо повторного проходження відповідного етапу атестації у ситуації після завершення прокурором складення іспиту.
90. З приводу посилань на неналежну вмотивованість оспорюваного рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13    вересня 2021    року №244, Верховний Суд зазначає, що воно містить мотиви його прийняття у тих межах, в яких це вимагається законодавством, зокрема у рішенні зазначено, що прокурор Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрав 91 бал, що є менше прохідного балу (93), що є достатнім та не потребує додаткового мотивування, з огляду на те, що Порядком    №221 визначено єдину та достатню підставу для ухвалення рішення про неуспішне проходження прокурором атестації за наслідком складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки - набрання меншої кількості балів, ніж прохідний бал, що мало місце у даному випадку, та про що зазначено у спірному рішенні. Аналогічні висновки наведено у постановах Верховного Суду від 24 січня, 16    лютого, 22    березня 2023    року у справах №560/14894/21, №140/13822/21, №380/22384/21 та інших.
91. Стосовно доводів про те, що П`ятнадцята кадрова комісія іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки у позивача на приймала, колегія суддів зазначає, що з огляду на наведені правові норми, у кадрових комісій відсутні дискреційні повноваження щодо визначення результатів за наслідками складення прокурором іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки на загальні здібності та навички, ураховуючи автоматизовану процедуру другого етапу тестування.
92. Така автоматизована процедура проходження другого етапу атестації встановлена Порядком    №221 з метою уникнення будь-якого суб`єктивного впливу з боку кадрових комісій на отримання прокурором необхідного прохідного балу для успішного складання іспиту.
93. Своєю чергою рішення про успішне/неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки кадровою комісією приймається на підставі визначеного програмно-апаратним комплексом результату у вигляді автоматично нарахованої кількості балів, які фіксуються у відповідній відомості.
94. Результати складання позивачем іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) відображені у відповідній відомості. Отже, вказаний етап позивач пройшов повністю та завершив його, за наслідками чого отримав відповідний результат і цей результат відповідним чином та у передбачений законодавством спосіб задокументований шляхом відображення у відповідній відомості.
95. Отже, склад комісії, яка приймає рішення про успішне/неуспішне проходження прокурором атестації не впливає на отриманий ним результат тестування. Аналогічні висновки наведено у постановах Верховного Суду від 26 січня 2023 року у справах №560/15371/21, №560/17650/21, від 09 лютого 2023 року у справі №380/21729/21 та інших.
96. Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень П`ятнадцятої кадрової комісії. Водночас висновок місцевого адміністративного суду у цій частині є правильним.
97. Також, Верховний Суд вважає за потрібне зазначити, що правова визначеність не може ґрунтуватися на рішенні Першої кадрової комісії, яке не передбачене положеннями Закону    №113та Порядку №221, та, окрім того, є процедурним.
98. Таким чином, набрання позивачем за результатами іспиту у формі анонімного тестування під час другого етапу атестації меншої кількості балів від прохідного балу для успішного складання іспиту, є безумовною підставою згідно з пунктом    16 розділу«Прикінцеві і перехідні положення» Закону    №113і пункту    6 розділу    ІІІ Порядку    №221 для недопуску до наступних етапів атестації та прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Прийняти інше, крім указаного рішення, не було правових підстав.
99. При цьому, суд касаційної інстанції при вирішенні спірних правовідносин вважає за необхідне урахувати вже сформульовані Верховним Судом за подібних правовідносин висновки щодо застосування указаних норм матеріального права.
100. Зважаючи на указане, П`ятнадцята кадрова комісія, ухваливши спірні рішення, які є предметом цього позову, діяла відповідно до наведених приписів Закону №113і Порядку    №221, а тому підстави для їх скасування відсутні, а відтак Верховний Суд погоджується з висновком Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. Суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідало вимогам закону.
101. Отже, постанова Третього апеляційного адміністративного суду  судів попередніх інстанцій ухвалена з неправильним застосуванням пунктів    16-19 розділу«Прикінцеві і перехідні положення» Закону    №113та пунктів    7,    8 розділу    І Порядку №221, що призвело до неправильного вирішення справи.
102. З огляду на те, що підпунктом    2 пункту    19 розділу«Прикінцеві і перехідні положення» Закону    №113прямо передбачено звільнення прокурорів та слідчих органів прокуратури, яке пов`язане, зокрема, з наявністю рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором, оскаржуваний наказ про звільнення позивача із займаної посади та органів прокуратури у цьому випадку виданий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування задоволенню не підлягають.
103. Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що запровадження такого механізму реформування органів прокуратури України є певною мірою втручанням у приватне життя особи прокурора в розумінні статті    8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    1950 року в аспекті умов проходження публічної служби (професійної діяльності). Але таке втручання в цьому разі прямо передбачено законом (Закон №    113, яким проведення атестації прокурорів визначено як умова реформування органів прокуратури, що стосувалась усіх без винятку прокурорів, які мали бажання продовжувати працювати в органах прокуратури, що не має систематичного характеру, відбувається одноразово за окремим законом, є винятковою) і переслідує легітимну мету (кадрове перезавантаження органів прокуратури, а також надання можливості всім доброчесним кандидатам, які мають належні теоретичні знання та практичні навички, на конкурентних засадах зайняти посаду прокурора у будь   якому органі прокуратури). Міра втручання з боку держави у сферу приватного життя особи в аспекті професійної діяльності у цьому разі відповідає загальній суспільній потребі і пропорційне законній меті та є повністю співставною зі ступенем втручання держави з аналогічною метою в діяльності особи на посаді професійного судді, що було визнано і законним і конституційним згідно з висновком Конституційного Суду України від 20    січня 2016    року №    1   в/2016.
104. Колегія суддів не бачить підстав для висновку про незабезпечення балансу між публічним інтересом суспільства на формування корпусу прокурорів системи органів прокуратури України та приватним інтересом заявника на продовження служби в органах прокуратури, оминаючи процедуру атестації.
105. З огляду на викладене, на переконання колегії суддів Верховного Суду, у спірних правовідносинах позивач перебував у стані повної правової визначеності, коли, маючи відповідну освіту та досвід професійної діяльності, не міг не усвідомлювати юридичних наслідків непроходження одного з етапів атестації, із правилами якої він погодився, подавши відповідну заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію.
106. Отже, Верховний Суд не погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог та вважає правильними висновки суду першої інстанції, який ухвалив рішення про відмову у їх задоволенні. Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
107. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
108. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
109. Зважаючи на наведені вище мотиви і керуючись положеннями статті 352 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції, яке було ухвалено відповідно до закону і висновки цього суду узгоджуються з правозастосовною практикою Верховного Суду у такій категорії спорів.
110. Отже, в силу статті 352 КАС України, постанову суду апеляційної інстанції необхідно скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
IV. Висновки щодо судових витрат
111. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 139, 327, 341, 345, 349, 351, 355, 356 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.    Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задовольнити.
2.    Касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити частково.
3.    Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03    листопада 2022    року скасувати, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10    травня 2022    року залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Постанова ухвалена з окремою думкою одного судді із членів колегії суддів.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.   М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду