ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року	Львів	Справа № 607/400/23 пров. № А/857/5322/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Гудима Л.Я.,
з участю секретаря судового засідання                Ханащак С. І.,  
позивача                                                                    ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2023 року (постановлене у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Тернополі суддею Братасюком Н.А.) в адміністративній справі № 607/400/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

                                                    В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6335265 від 27.12.2022, якою його визнано винним за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що оскаржувана постанова винесена незаконно та безпідставно, відсутні докази порушення ним ПДР, що стало підставою для зупинки транспортного засобу. Також звертає увагу суду на те, що оскаржувана постанова винесена працівниками поліції з порушення процесуального порядку і без додержання вимог статті 280 КУпАП.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що висновок суду першої інстанції про законність та обґрунтованість винесеної інспектором поліції постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності є передчасним і необґрунтованим, а ухвалене рішення таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6335265 від 27.12.2022, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 27.12.2022 о 11 годині 55 хвилин у м. Тернополі по вул. Винниченка, 13 керував транспортним засобом без чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив приписи підпункту 2.1 «г» ПДР.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував це тим, що позивач не заперечив та не спростував факту того, що в місці, у дату та час, вказані в оскаржуваній постанові, він керував транспортним засобом, не маючи при собі чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому вважав, що позивач має на меті не відновлення його порушеного права, а прагне уникнути від відповідальності .

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови встановлення події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі – ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до підпунктів "а", "б", "ґ" пункту 2.1 ПДР  водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: 
- посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; 
- реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);
- чинний страховий поліс (страховий сертифікат “Зелена картка”) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Згідно з підпунктом "а" пункту 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як видно з матеріалів справи, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204348828, який зареєстровано 04.06.2021, ОСОБА_1 забезпечив транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак « НОМЕР_1 », строк дії договору з 06.06.2021 00:00 по 05.06.2022 включно.
З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 212683002, який зареєстровано 00:00 27.12.2022, видно, що ОСОБА_1 забезпечив страхування транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак « НОМЕР_1 »; строк дії договору з 00:00 28.12.22 по 27.12.2023 включно.
Суд звертає увагу, що факт наявності страхового поліса (сертифіката) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливо перевірити на офіційному веб-сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України (https://policy-web.mtsbu.ua/), як за номером транспортного засобу, так і за номером полісу.
Відповідно до відомостей наданих представником відповідача, згідно скріншоту з бази МТСБУ (https://policy-web.mtsbu.ua/) станом на 27 грудня 2022 року поліс на транспортний засіб з номерним знаком « НОМЕР_1 » не знайдено.

З наведеного видно, що станом на час винесення оскаржуваної постанови, а саме 11 год. 55 хв. 27.12.2022, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак « НОМЕР_1 », без чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджує факт адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки у поліцейських не було підстав для зупинки його автомобіля і вимагати пред`явлення ним страхового полісу, тому що він не вчиняв жодних правопорушень.

З пояснень відповідача видно, що підставою для зупинки транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» номерний знак « НОМЕР_1 » була інформація, що свідчила про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення (частина третя статті 35 Закону України «Про Національну поліцію»), зокрема відомості з бази МТСБУ (https://policy-web.mtsbu.ua/) про відсутність полісу на транспортний засіб № НОМЕР_1 .

Суд також враховує, що відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 р. № 1961-IV посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Пунктом другим частини першої статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до пунктів першого, третього, п`ятого частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути.
Згідно частини третьої цієї ж статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Виходячи з наведених вище правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що поліцейські отримавши відповідно до відомостей бази МТСБУ (https://policy-web.mtsbu.ua/) інформацію про відсутність у позивача станом на 27 грудня 2022 року полісу на транспортний засіб з номерним знаком « НОМЕР_1 », фактично отримали інформацію, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення, тому й здійснили зупинку його транспортного засобу з метою перевірки документів, після чого встановили факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП.
Тобто, у цьому випадку поліцейські діяли в межах наданих їм повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством

Враховуючи наведене, беручи до уваги надані докази та встановлені обставини у їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду, вважає, що відповідачем належно встановлено вину позивача у вчиненні вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення. 

Суд не встановив порушень при винесенні інспектором патрульної поліції постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без діючого страхового полісу, а тому оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою, та скасуванню не підлягає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

                                                    П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2023 року в адміністративній справі № 607/400/23 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Л. Я. Гудим  	
Постанова складена у повному обсязі 05 липня 2023 року.