УХВАЛА
10 серпня 2023 року 
м. Київ
справа №140/7538/22
адміністративне провадження № К/990/21497/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛОК ТРЕЙД" 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року (судді: Сеник Р.П.,  Онишкевич Т.В., Судова-Хомюк Н.М.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛОК ТРЕЙД" 
до Волинської митниці 
про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень
В С Т А Н О В И В:
1. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛОК ТРЕЙД» (далі також - Позивач,  ТОВ «БЛОК ТРЕЙД») звернулося до суду з позовом до Волинської митниці (далі також - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 листопада 2021 року №0000066/7.3-19 та №0000067/7.3-19.
Обґрунтовуючи позов, зазначило, що ТОВ «БЛОК ТРЕЙД» не вчинило порушення норм митного чи податкового законодавства, оскільки розмитнення товару згідно з митними деклараціями проводилось в час, коли дія рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь» від 21 лютого 2020 року №АД-437/2020/4411-03  (далі також - рішення Міжвідомчої комісії) була зупинена згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 жовтня 2020  року №640/6762/20 про забезпечення позову. 
1.2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Волинський окружний адміністративний суд  рішенням від 1 березня 2023 року позов задовольнив й визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Відповідача.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, виходив із того, що:
- ТОВ «БЛОК ТРЕЙД» в період зупинення дії рішення Міжвідомчої комісії здійснювало декларування товару, в зазначений період жодної недобросовісності в діях Позивача не спостерігалось;
- суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним; відтак, враховуючи принцип правової визначеності у Відповідача були відсутні правові підстави для нарахування Позивачу суми грошового зобов`язання з антидемпінгового мита відповідно до рішення Міжвідомчої комісії, коли здійснювалось ввезення товару на митну територію України.
Постановою від 16 травня 2023 року Восьмий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Волинської митниці задовольнив. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі № 140/7538/22 скасував та прийняв постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовив.
Ухвалюючи постанову, апеляційний суд вказав, що:
- з моменту прийняття митної декларації до митного оформлення декларант несе юридичну відповідальність за достовірність зазначених у ній відомостей та розміру належних до сплати податків;
- за своєю суттю інститут забезпечення позову, як в адміністративному судочинстві, так і в інших його видах, є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Зупинення дії нормативно-правового акту як один зі способів забезпечення позову не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише як один зі способів судового захисту тимчасово зупиняє їх реалізацію. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020  року скасована ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2020  року у справі № 640/6762/20, якою була зупинена дія відповідного рішення;
- антидемпінгове мито, передбачене рішенням Міжвідомчої комісії, підлягає сплаті на загальних підставах з дня прийняття рішення судом апеляційної інстанції, в тому числі за весь час, коли його дія зупинялась;
- рішенням від 2 березня 2021 року у справі № 640/6762/20 Окружний адміністративний суд м. Києва  відмовив у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення Міжвідомчої комісії. Вказане рішення суду першої інстанції залишене без змін Шостим апеляційним адміністративним судом відповідно до постанови від 18 червня 2021 року. Тобто, на час направлення податкових повідомлень-рішень від 16 листопада 2021 року  №0000066/7.3-19 та №0000067/7.3-19 справа № 640/6762/20 розглянута по суті та у ній прийнято рішення, що набрало законної сили.
1.3. Короткий зміст касаційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
2. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Міжвідомча комісія з міжнародної торгівлі 21 лютого 2020 року ухвалила рішення  №АД-216/2009/4402-37, яким вирішила  застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару, що має такий опис: будівельні блоки з ніздрюватого конструкційно-теплоізоляційного бетону (газобетонні блоки) густиною у твердій формі не більш як 1700 кг/м3 білого або світло-сірого кольорів (у сухому стані) або сірого кольору (в мокрому стані), що класифікуються згідно з УКТЗЕД за кодом            6810 11 10 00, походженням з Республіки Білорусь. Остаточні антидемпінгові заходи вирішено застосовува строком на п`ять років шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита за ставкою 34,19 відсотка.
Ухвалою від 5 жовтня 2020  року у справі № 640/6762/20  Окружний адміністративний   суд міста Києва в порядку, передбаченому статтями 150-151  кодексу адміністративного судочинства України (далі також -  КАС України), зупинив    дію рішення Міжвідомчої комісії.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 16 грудня 2020 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року про забезпечення позову в частині задоволення скасував та в цій частині прийняв нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» про забезпечення позову  відмовив.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням   від 02 березня 2021 року у справі  № 640/6762/20  відмовив в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення  Міжвідомчої комісії.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 18 червня  2021 року  рішення  від 02 березня 2021 року у справі  № 640/6762/20   залишив без змін.
Як встановили суди попередніх  інстанцій, Позивач на виконання угод з нерезидентами ввозив на територію України блоки з пористого бетону, цегли, вапна, що підтверджується митними деклараціями:
від 23 листопада 2020 року №UA204120/2020/116737, №UA204120/2020/116739;
від 24 листопада 2020 року №UA204120/2020/117437;
від 25 листопада 2020 року №UA204120/2020/118330;
від 26 листопада 2020 року №UA204060/2020/020088,    №UA204060/2020/020163, №UA204120/2020/118665;
від 27 листопада 2020 року №UA204060/2020/020243 та №UA204060/2020/020262;
від 28 листопада 2020 року №UA204060/2020/020172, №UA204060/2020/020173, №UA204060/2020/020175, №UA204060/2020/020318, №UA204060/2020/020319, №UA204060/2020/020329, №UA204120/2020/119990;
від 29 листопада 2020 року №UA204060/2020/020342;
від 30 листопада 2020 року №UA204060/2020/020343, №UA204060/2020/020344;
від 1 грудня  2020 року №UA204060/2020/020331,    №UA204060/2020/020332, №UA204060/2020/020341, №UA204060/2020/020435, №UA204060/2020/020448, №UA204060/2020/020451, №UA204060/2020/020493, №UA204060/2020/020494, №UA204060/2020/020496, №UA204060/2020/020527, №UA204060/2020/020535, №UA204060/2020/020536;
від 2 грудня  2020 року №UA204060/2020/020409, №UA204060/2020/020428, №UA204060/2020/020429, №UA204060/2020/020431, №UA204060/2020/020432, №UA204060/2020/020604, №UA204060/2020/020607, №UA204060/2020/020609;
від 3 грудня  2020 року №UA204060/2020/020538, №UA204060/2020/020539, №UA204060/2020/020542, №UA204060/2020/020637, №UA204060/2020/020638;
від 4 грудня   2020 року №UA204060/2020/020736, №UA204060/2020/020741, №UA204060/2020/020744, №UA204060/2020/020746, №UA204060/2020/020767, №UA204060/2020/020768, №UA204060/2020/020769, №UA204060/2020/020772, №UA204060/2020/020841, №UA204060/2020/020849, №UA204060/2020/020851, №UA204060/2020/020869, №UA204060/2020/020870, №UA204060/2020/020890;
від 6 грудня  2020 року №UA204060/2020/020891, №UA204060/2020/020892, №UA204060/2020/020893, №UA204060/2020/020894, №UA204060/2020/020895, №UA204060/2020/020896;
від 7 грудня  2020 року №UA204060/2020/020907, №UA204060/2020/020908, №UA204060/2020/020909, №UA204060/2020/020910, №UA204060/2020/020912, №UA204060/2020/021013, №UA204120/2020/123454, №UA204120/2020/123509, №UA204120/2020/123510, №UA204120/2020/123513;
від 8 грудня  2020 року №UA204060/2020/020911, №UA204060/2020/020913, №UA204060/2020/020914, №UA204060/2020/021050, №UA204060/2020/021051, №UA204060/2020/021053, №UA204060/2020/021055, №UA204060/2020/021057, №UA204060/2020/021059;
від 9 грудня  2020 року №UA204060/2020/021120;
від 14 грудня  2020 року №UA204060/2020/021425, №UA204060/2020/021426.
За результатами проведеної перевірки Позивача Відповідач  склав акт від 23 жовтня 2021 року №0020/7.3-19/09/34827056, згідно з висновками якого Позивач допустив порушення вимог:
- частин 1, 8 статті 257, частини 4 статті 275, статті 288, статті 278 Митного кодексу України (далі також - МК України), частини 1 статті 28 Розділу VI Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», в результаті чого занизив податкове зобов`язання по сплаті антидемпінгового мита в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2    997    869,58 грн.;
- пункту 2 частини 2 статті 52, пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), в результаті чого занизив податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 599    807,2 грн.
Надалі, на підставі виявлених порушень контролюючий орган виніс податкові повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року: 
-№0000066/7.3-19 щодо збільшення антидемпінгового мита на товари у розміні 2997869,58 грн;
-№0000067/7.3-19  щодо збільшення податку на додану вартість у розмірі 749759 грн 14 коп.
Фактичною підставою прийняття вказаних індивідуальних актів стали висновки Відповідача про те, що антидемпінгове мито та податок на додану вартість підлягають сплаті  з врахуванням  рішення Міжвідомчої комісії. Зупинення дії цього рішення відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2020  року у справі № 640/6762/20 не є підставою для його не врахування для цілей сплати антидемпінгового мита, адже ця ухвала скасована Шостим апеляційним адміністративним судом на підставі  постанови від 16 грудня 2020 року.  До того ж результатами розгляду спору по суті рішенням у справі №640/6762/20 суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову про скасування рішення Міжвідомчої комісії, а надалі суд апеляційної інстанції це рішення залишив без змін. 
3. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
3.1. Доводи Позивача (особи, яка подала касаційну скаргу)
Обґрунтовуючи порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, Позивач в касаційній скарзі посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадках, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Позивач у касаційній скарзі посилався на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.    
В обґрунтування допущених апеляційним судом порушень представник  Позивача у касаційній скарзі вказує, що на день подання митних декларацій в період з 23 листопада  2020 року  по 14 грудня 2020 року рішення Міжвідомчої комісії, яким було запроваджене спеціальне мито за ставкою 34,19% на ввезення відповідних товарів, було зупинене ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року у справі №640/6762/20  про забезпечення позову, а тому справляння цього мита з ТОВ «БЛОК ТРЕЙД» було неможливим. Відтак, Позивач здійснив безперешкодне митне оформлення за відповідний період та випуск для вільного обігу на митній території України спірного товару, при цьому митним органом первісно не було жодним чином зауважено про порушення митних правил під час складання митних декларацій та відсутності нарахування митним брокером (декларантом) Позивача антидемпінгового мита відповідно до рішення Міжвідомчої комісії.
На думку представника Позивача, митний орган, дотримуючись принципів законності та належного врядування як суттєвих елементів принципу верховенства права, повинен був врахувати, що його рішення з приводу митного оформлення мають бути належними та послідовними. Тому прийняття митним органом двох цілком суперечливих рішень за одним і тим саме фактом зі спливом певного часу дають підстави вважати, що дії та рішення митного органу суперечать принципам належного врядування.
Вважає, що  оскільки в період з 23 грудня 2020  року по 14 грудня 2020 року  рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21 лютого 2020  року   №437/2020/4411-03, яким було запроваджене спеціальне мито за ставкою 34,19% на ввезення відповідних товарів, було зупинене ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про забезпечення позову від 5 жовтня  2020 року  у справі №640/6762/20, то за принципом дії нормативно-правового акта в часі відповідне рішення Міжвідомчої комісії припинило свою дію з моменту зупинення його на підставі ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року у справі №640/6762/20 про забезпечення позову до скасування  її постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року.  Відтак, в період з 5 жовтня 2020 року  по 16 грудня 2020 року рішення Міжвідомчої комісії припинило свою дію, тому, на думку представника Позивача, це рішення не підлягало застосуванню в період з 23 листопада 2020 року по 14 грудня  2020 року при декларуванні Позивачем товару за  митними деклараціями. За приписами частини першої статті 58 Конституції України  це рішення Міжвідомчої комісії не має зворотної дії в часі, а саме на момент подання митних декларацій не діяло (було припинене) та підлягало застосуванню лише з 16 грудня 2020 року (ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року про скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 жовтня 2020 року у справі №640/6762/20), тому в Позивача були відсутні правові підстави щодо справляння антидемпінгового мита за вказаний  період.
3.2. Позиція Відповідача (особи, що подала відзив на касаційну скаргу) 
У відзиві на касаційну скаргу представник Відповідача покликається на те, що постановою від 6 грудня 2020 року Шостий апеляційний адміністративний суд скасував  ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року  у справі №640/6762/20. Враховуючи зазначене, антидемпінгове мито, передбачене рішенням Міжвідомчої комісії, підлягає сплаті на загальних підставах з дня прийняття рішення судом апеляційної інстанції, в тому числі, за весь час, коли його дія зупинялась.
Крім того, Окружний адміністративний суд м.Києва  рішенням від 2 березня 2021 року у справі №640/6762/20 відмовив у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування відповідного рішення Міжвідомчої комісії. Це рішення суду першої інстанції залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2021 року. Тобто, на час направлення податкових повідомлень-рішень від 16 листопада 2021 року №0000066/7.3-19 та №0000067/7.3-19 справа № 640/6762/20 розглянута по суті та у ній прийнято рішення, що набрало законної сили.
Таким чином, як стверджує представник Відповідача, Позивач допустив порушення вимог законодавства, про які зазначено в акті перевірки.
Крім того, представник наголосив на тому, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 червня 2020 року у справі  №826/4747/13-а вказав, що відповідачем правомірно нараховано позивачу суму грошового зобов`язання з антидемпінгового мита відповідно до рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29 вересня 2009 року №АД-216/2009/4402-37 за період, коли дія зазначеного рішення була зупинена.
4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
4.1. Оцінка доводів учасників справи й висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Верховний Суд, обговоривши доводи касаційної скарги, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, виходить із такого.
Відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Ухвалою від 12 липня 2023 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України з метою перевірки доводів Позивача щодо відсутності висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Спірне питання, що постало перед судами першої та апеляційної інстанцій для цілей розв`язання спору, стосувалося наявності у особи правових підстав для сплати (донарахування) антидемпінгового мита та податку на додану вартість у разі ввезення на митну територію України товару, щодо якого  застосовані остаточні антидемпінгові заходи на підставі рішення, дія якого внаслідок забезпечення позову зупинена рішенням суду першої інстанції, яке в подальшому скасоване апеляційним судом; при цьому правомірність прийняття рішення про застосування остаточних антидемпінгових заходів підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.
Суди першої та апеляційної інстанцій, роблячи протилежні висновки щодо наявності правових підстав для нарахування та сплати відповідних платежів, керувалися положеннями ПК України, МК України, Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», а також  статей 150 та 151 КАС України.
Разом з тим, під час касаційного перегляду колегія суддів встановила, що висновки за результатами тлумачення в тому числі наведених норм вже викладались судом касаційної інстанції.
Так, в постановах від 9 грудня 2014 року у справі №21-421а14 та від 20 січня 2015 року у справі №21-295а14 Верховний Суд України вказав, що  ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою відповідно зупинено дію нормативно-правового акта, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті. Натомість якщо суд за наслідками розгляду справи визнав нормативно-правовий акт незаконним і це судове рішення набрало законної сили, положення зазначеного нормативно-правового акта не підлягають застосуванню. 
Такі ж за змістом  правові висновки викладені й у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2020 року у справах №813/4122/13-а та від 11  червня 2020 року у справі №826/4747/13-а, на яку покликається Відповідач у відзиві на касаційну скаргу. 
Так, у цих постановах Верховний Суд вказав, що  інститут забезпечення позову, як в адміністративному судочинстві, так і в інших його видах, є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Зупинення дії нормативно-правового акта, як один зі способів забезпечення позову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише як один зі способів судового захисту тимчасово зупиняє їх реалізацію до вирішення спору по суті та не є підставою для звільнення позивача від виконання встановленого законом обов`язку після скасування таких заходів у випадку відмови у задоволенні позову.
Верховний Суд у постанові у справі №826/4747/13-а вказав про правомірність нарахування суми грошового зобов`язання відповідно до рішення Міжвідомчої комісії за період, коли дія зазначеного рішення було зупинена.
Відтак, наведене вище дає підстави вважати, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Як підтверджується змістом рішення суду апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд керувався саме такими висновками, що сформовані судами касаційної інстанції. Тобто позиція апеляційного суду сформована відповідно до висновку Верховного Суду.
Наведене не може залишитися поза увагою колегії  суддів та не утворює чітких передумов для використання передбачених повноважень щодо формування Верховним Судом  правових висновків у цій справі відповідно до положень пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Необхідно зазначити, що зміст позовних вимог та доводів, наведених у ході судового розгляду, не дають підстав вважати, що висновки у цій справі та у тих справах, що розглядались Верховним Судом, сформовані за різних обставин у справі та правового регулювання, яке за своєю сутністю є відмінним. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.
Враховуючи, що колегією суддів після відкриття касаційного провадження встановлено, що Верховний Суд вже виклав висновок з питання застосування норми права у подібних правовідносинах і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку, наявні підстави для застосування наслідків, визначених пунктом 4 частини першої статті 339 КАС України, і закриття касаційного провадження у справі. 
Керуючись статтями 339, 341, 355, 359 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛОК ТРЕЙД" на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року, відкрите на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, - закрити.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                         Н.Є. Блажівська
Судді                                                                                                              О.В. Білоус
                                                                                                                      І.Л. Желтобрюх