ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2023 р. 	Справа № 520/13515/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 (суддя: Кухар М.Д., м. Харків)  по справі № 520/13515/23
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ,               Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві                       
про визнання протиправним рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту – відповідач-1, ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту – відповідач-2, ГУПФУ в м. Києві), в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.04.2023 № 930100823199 у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно довідки № 10 від 17.03.2023;
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо перерахунку додаткової пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції 1991 року;
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо перерахунку пенсії із збільшенням її на 1 відсоток заробітку за рік за кожний повний рік стажу роботи понад установлений понаднормований стаж (20 років для чоловіків) відповідно до ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно довідки № 10 від 17.03.2023 з дня звернення, а саме з 31.03.2023;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію із збільшенням її на 1% заробітку за рік за кожний повний рік стажу роботи понад установлений понаднармований стаж ( 20 років - для чоловіків) відповідно до ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати призначення пенсії, а саме з 09.10.2004;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити додаткову пенсію ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 1991 року з дати призначення пенсії, а саме з 09.10.2004;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити компенсацію ОСОБА_1 втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (додаткової пенсії та 1% заробітку за рік за кожний повний рік стажу роботи понад установлений понаднормований стаж) з дати призначення пенсії, а саме з 09.10.2004 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за рахунок коштів Пенсійного фонду України у м. Києві.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі № 520/13515/23 позовну заяву - повернуто позивачу.
Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її постановлення з порушенням норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі № 520/13515/23 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач, з викладених підстав, вказує, що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, є пов`язаними між собою та законодавством не встановлено виключну підсудність таких позовних вимог різним судам, що виключає можливість повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, з огляду на відсутність порушення правил об`єднання позовних вимог.
Відповідачі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Відповідно до ст. 312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, виходив з порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, оскільки заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави виникнення та мають різне нормативне регулювання, при цьому, такі позовні вимоги не є похідними одна від одної.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтями 5 та 160 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист шляхом пред`явлення позову. Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, який має відповідати вимогам встановленим ст. 160, 161 КАС України.
Частиною 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.6 ч. 4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
В свою чергу ст.172 КАС України встановлює правила об`єднання і роз`єднання позовів.
Так, згідно з ч.1 ст.172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Пунктом 2 ч. 1 ст.172 КАС України передбачено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами одного й того самого позивача до різних відповідачів.
Відповідно до ч. 3 ст.172 КАС України, об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.
Згідно з ч.ч. 4-5 ст.172 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Частинами 6-7 ст.172 КАС України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Про об`єднання справ в одне провадження або роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.
Таким чином, в одному позові можуть бути об`єднані пов`язані між собою позовні вимоги.
У разі об`єднання в одному позові вимог, які не пов`язані між собою, крім випадків, передбачених ч.ч.4-5ст.172 КАС України, суд має право роз`єднати позовні вимоги.
Водночас, у разі заявлення в одному позові позовних вимог, об`єднання в одне провадження яких не дозволяється ч.ч. 4-5 ст.172 КАС України, суд постановляє ухвалу про повернення позовної заяви на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України.
Крім того, порядок розгляду кількох пов`язаних між собою вимог визначений положеннями ст. 21 КАС України.
Так, відповідно до ч. 1ст. 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.
Частина 2-4 ст. 21 КАС України визначено, що якщо справа щодо пов`язаних вимог територіально підсудна різним місцевим адміністративним судам, то її розглядає один з цих судів за вибором позивача.
Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.
Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна апеляційному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому адміністративному суду, таку справу розглядає апеляційний адміністративний суд.
У той же час, ч. 4 ст. 21 КАС України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Із системного аналізу наведених норм слідує, що чинним процесуальним законодавством передбачена неможливість об`єднання позивачами в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства та за правилами виключної підсудності різним судам.
Інших правил стосовно об`єднання та роз`єднання позовів норми КАС України не містить.
Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що обов`язковою умовою повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України є порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог та неможливість їх роз`єднання судом у порядку, передбаченому ст. 172 КАС України.
З матеріалів справи встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються: визнання протиправним рішення ГУПФУ в Харківській області від 05.04.2023 № 930100823199 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно довідки № 10 від 17.03.2023; визнання протиправною бездіяльності ГУПФУ в м. Києві щодо перерахунку додаткової пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції 1991 року; визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві щодо перерахунку пенсії із збільшенням її на 1 відсоток заробітку за рік за кожний повний рік стажу роботи понад установлений понаднормований стаж (20 років для чоловіків) відповідно до ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та, як наслідок, зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 ..
Колегія суддів, дослідивши оскаржувані рішення та бездіяльність відповідачів, дійшла висновку про те, що заявлені позивачем вимоги пов`язані між собою, а саме стосуються перерахунку пенсії позивача відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
При цьому, колегія суддів зауважує, що у даному випадку позивачем заявлені позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, до одних і тих самих відповідачів, а саме до ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ у м. Києві щодо визнання протиправними рішення та бездіяльності, та, як наслідок, зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 ..
Колегія суддів вказує, що зі змісту позовних вимог не вбачається підстав, передбачених частинами 4 та 5 статті 172 КАС України, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог та, як наслідок, повернув позовну заяву позивачеві на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Також, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції фактично зводяться до підстав для роз`єднання позовних вимог в окремі провадження відповідно до ч.6 статті 172 КАС України.
У свою чергу, наявність підстав для застосування положень статті 172 КАС України унеможливлює повернення позовної заяви за п.6 ч.4 статті 169 КАС України, оскільки наведена норма містить відповідне виключення.
Однак, суд першої інстанції не скористався процесуальним правом, передбаченим частиною 6 статті 172 КАС України, відповідно до якого суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Таким чином, висновок суду про повернення позовної заяви відповідно до п.6 ч.4 статті 169 КАС України є помилковим, оскільки наведені в оскаржуваному рішенні мотиви свідчать про можливість застосування положень ч.6 статті 172 КАС України, якою передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Враховуючи вищенаведене, не вирішуючи питання наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, колегія суддів вважає, що підстави для повернення позову у зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог у даному випадку були відсутні, оскільки суд мав можливість застосувати положення ч.6 статті 172 КАС України та роз`єднати позовні вимоги, виділивши їх в самостійні провадження.
За приписами частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
У рішенні в справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене та враховуючи те, що згідно зі ст.20 КАС України, заявлені позивачем вимоги підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам і не порушують правил об`єднання позовних вимог, встановлених ч.ч.4-5 ст.172 КАС України, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про можливість застосування п. 6 ч. 4ст. 169 КАС України та повернення позовної заяви з підстав порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.
Висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позову не відповідають встановленим у справі обставинам, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі № 520/13515/23 - скасувати.
Справу № 520/13515/23 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова