Справа № 2-215/11
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7759/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Ярмола О.Я.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
08 серпня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В.,
суддів                                                Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,
при секретарі                                   Шпирук Ю.С.,                      
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Кардаша Максима Олексійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2023 року, постановлену у складі судді Ярмоли О.Я., у справі №2-215/11 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділ державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), про заміну сторони у виконавчому провадженні, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-
 
 ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Зазначала, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2012 року у справі за її позовом до ПАТ КБ «Надра», приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Губенко Т.А., третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки та за зустрічним позовом ПАТ КБ «Надра» до неї та ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу за договором кредиту, було стягнуто з неї на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. в розмірі 148 046,15 доларів США, що еквівалентно 1 171 030,27 грн. На виконання вказаного рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області був виданий виконавчий лист № 2-215/11 від 01.06.2012 року, який знаходиться на примусовому виконанні у відділі ДВС у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), виконавче провадження № НОМЕР_1. 17.09.2018 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС» було укладено договір № 694/МКЗЗ/2007-840 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до позичальника за кредитним договором №694/МКЗЗ/2007-840 та договорами забезпечення. 19.09.2018р. між ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги № 29, згідно якого ОСОБА_2 набув права вимоги за вказаним кредитним договором. Також зазначала, що 27.02.2023 року між нею та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007 року, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди про заміну первинного зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840, новим позиковим зобов`язанням між тими ж сторонами, а також погодили, що з моменту набрання чинності цієї додаткової угоди, первинне зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору №694/МКЗЗ/2007-840, припиняється. Того ж дня між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого первинне зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. припиняється з моменту набрання чинності додатковою угодою № 2 до кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840. Вказувала, що її кредитні зобов`язання за кредитним договором №694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. було припинено за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація) згідно додаткової угоди № 2 від 27.02.2023 року, а також договору позики від 27.02.2023 року, в зв`язку з чим, вважає, що зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором, в тому числі і тієї, яка стягнута за рішенням суду, відсутнє повністю внаслідок домовленості з кредитором (стягувачем). З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила замінити сторону стягувача виконавчого провадження з ПАТ КБ «Надра» на ОСОБА_2 та визнати виконавчий лист №2-215/11 від 01.06.2012р. таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. 
Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-215/11, виданого 01.06.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на його правонаступника ОСОБА_2 .
У задоволенні заяви в частині вимог про визнання виконавчого листа № 2-215/11 від 01.06.2012 року, таким, що не підлягають виконанню, відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, адвокат Кардаш М.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не надав належної оцінки доводам останньої, що її зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором, яка стягнута з неї за рішенням суду, повністю припинене в зв`язку з заміною первісного зобов`язання новим зобов`язанням згідно додаткової угоди №2 від 27 лютого 2023 року до кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007 року та договору позики від 27.02.2023 року.
В судовому засіданні адвокат Кардаш М.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
ОСОБА_2 , представник ВДВС у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2011 року визнано недійсним кредитний договір № 694/МКЗЗ/2007-840, укладений 13.09.2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Надра», визнано недійсним договір іпотеки, посвідчений 13.09.2007 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Губенко Т.А. за реєстровим № 4925, зобов`язано приватного нотаріуса Губенко Т.А. зняти заборону відчуження. В задоволенні зустрічного позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено (а.с. 133-135).
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2012 року вказане Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2011 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ КБ «Надра», приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Губенко Т.А., третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки відмовлено. Зустрічний позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу за договором кредиту задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007 року в розмірі 148 046,15 доларів США, що еквівалентно 1 171 030,27 грн. та судові витрати по справі. (а.с. 187-190).
17.09.2018 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 694/МКЗЗ/2007-840, за умовами якого первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до позичальника за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. та договорами забезпечення.
19.09.2018 між ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги № 29, згідно якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги первісного кредитора за кредитним договором №694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. із змінами та доповненнями, додатковими договорами, додатками, договорами про внесення змін та доповнень, укладеними між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 , які зазначені у реєстрі в додатку № 1 до цього договору (а.с. 231-233).
19.09.2018р. між ОСОБА_4 та ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС» був укладений договір про розірвання договору іпотеки від 13.09.2007 року за реєстровим №4925, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1459 (а.с. 237).
27.02.2023 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №2 до Кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. в пункті 2 якого, сторони дійшли згоди про заміну первинного зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840, новим позиковим зобов`язанням між тими ж сторонами (а.с. 244).
Згідно з п. 4 додаткової угоди № 2 від 27.02.2023р., з моменту набрання чинності цієї додаткової угоди, первинне зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р., припиняється.
Також 27.02.2023р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, відповідно до умов якого, сторони домовились, що зобов`язання, яке виникне між сторонами на підставі цього договору, замінює собою зобов`язання, що виникло між тими ж сторонами за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р (а.с. 245).
Відповідно до п. 3 договору позики сторони дійшли згоди, що первинне зобов`язання боржника, що виникло на підставі кредитного договору № 694/МКЗЗ/2007-840 припиняється з моменту набрання чинності додатковою угодою № 2 до кредитного договору №694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р., тобто з 27.02.2023 р.
Згідно з п.п. 4, 5 договору позики від 27.02.2023р., сума зобов`язання боржника за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007р. складає 17 345 323,74 грн., яку боржник зобов`язується повернути кредитору у строк до 27 лютого 2053 року.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , замінивши стягувача ПАТ «КБ «Надра» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-215/11, виданого 01.06.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на його правонаступника ОСОБА_2 , та відмовивши у задоволенні заяви в частині вимог про визнання виконавчого листа № 2-215/11 від 01.06.2012 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, таким, що не підлягають виконанню.
Ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2023 року в частині задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні сторонами не оскаржена, а тому апеляційний суд не переглядає правильність висновків суду першої інстанції у вказаній частині.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що договір позики від 27.02.2023р., укладений не між тими самими сторонами, що і первісний кредитний договір, оскільки кредитний договір № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007 року був укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Надра», а договір позики від 27.02.2023р. укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а тому не є новацією. Вказані договори пов`язані, випливають з кредитних правовідносин, та у разі скасування, чи визнання недійсним договору позики (новації) буде чинним первісний кредитний договір, а тому визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, на думку суду є передчасним, оскільки зобов`язання не виконане, а лише змінено/розстрочене згідно договору позики від 27.02.2023 року. Крім того, звертав увагу на те, що стягувач не звертався до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого листа, не просив закінчити виконавче провадження. А також, суду не відома думка стягувача ОСОБА_2 щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Частиною 2 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, який виник після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов, як підстава для їх виконання.
Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.
Отже, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).
Зі змісту статті 604 ЦК України вбачається, що ознаками новації є: спосіб припинення зобов`язання; вона можлива лише між тими самими сторонами (сторонами попереднього зобов`язання); є двостороннім правочином (договором); нове зобов`язання пов`язане з попереднім і спрямоване саме на заміну первісного зобов`язання новим, а не на зміну цього зобов`язання.
Деякі з вищезазначених ознак новації одночасно є умовами її вчинення.
До умов новації згідно вимог закону віднесено наступні: нове зобов`язання повинне пов`язувати тих самих осіб, що і первісне; сторони мають досягти згоди щодо заміни одного зобов`язання іншим, а «домовленість про новацію», про яку йдеться у частині другій статті 604 ЦК України, - це договір про заміну зобов`язання; вчиняється новація у формі двостороннього правочину (новаційного договору), який має відповідати вимогам до форми та змісту, необхідних для нового зобов`язання; наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати у договорі, а за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд з новим; дійсність первинного зобов`язання (недійсність первинного зобов`язання веде до недійсності і нового зобов`язання, що витікає з новації, якщо ж недійсним є новаційний договір, сторони залишаються пов`язаними первинним зобов`язанням, і новація не відбувається); зміна змісту зобов`язання, або має виконуватися те саме, але на іншій правовій підставі; допустимість заміни первісного зобов`язання новим.
Таким чином, новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання.
Як було встановлено судом, договір позики від 27.02.2023р., укладений не між тими самими сторонами, що і первісний кредитний договір, оскільки кредитний договір №694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007 року був укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Надра», а договір позики від 27.02.2023р. укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
При цьому, кредитні відносини між сторонами договору кредиту фактично припинені. 
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 694/МКЗЗ/2007-840 від 13.09.2007 року в повному обсязі (а.с. 187-190).
Вказане рішення суду передане на примусове виконання, у зв`язку з чим у стягувача виникло право на одержання від боржника виключно тих сум, що стягнуті за судовим рішенням.
Враховуючи викладене, новація вказаного боргу у позикове зобов`язання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є недопустимим. 
Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа № 2-215/11 від 01.06.2012 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, таким, що не підлягає виконанню. 
Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Кардаша М.О., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2023 року підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
            
Апеляційну скаргу адвоката Кардаша Максима Олексійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 11 серпня 2023 року.
 
            Суддя-доповідач:                             
 
Судді: