УХВАЛА

27 липня 2023 року 
м. Київ
справа №826/8402/18
адміністративне провадження №К/9901/14422/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу громадянина Афганістану ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року
у справі №826/8402/18 за позовом громадянина Афганістану ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування наказу і рішення, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ: 
Позивач, громадянин Афганістану ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області, Державної міграційної служби України, у якому просив: 
- визнати неправомірним та скасувати наказ №238 від 02 червня 2017 року Головного управління ДМС у місті Києві про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Афганістану ОСОБА_1 біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту;
- визнати неправомірним та скасувати рішення №87-17 від 25 вересня 2017 року ДМС України про відхилення скарги на наказ Головного управління ДМС у м. Києві про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;
- зобов`язати ДМС України повторно розглянути заяву громадянина Афганістану ОСОБА_1 про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями позивач 09 червня 2020 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позовні вимоги.
18 червня 2020 року у касаційному суді зареєстровано клопотання позивача про відмову від позову, обґрунтоване непередбачуваними особистими обставинами.
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою громадянина Афганістану ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі №826/8402/18.
Суд, перевіривши клопотання громадянина Афганістану ОСОБА_1 про відмову від позову зазначає таке.
Згідно частини першої статті 47 КАС України позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.
Відповідно до приписів статті 348 КАС України позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення касаційного розгляду. У разі відмови від позову або примирення сторін суд касаційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.
За правилами частини шостої статті 47 КАС України, якій кореспондують норми частини п`ятої статті 189 цього Кодексу, суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.
З матеріалів справи вбачається відсутність перешкод для прийняття відмови позивача від позову.
З огляду на викладене Суд дійшов висновку про те, що відмова громадянина Афганістану ОСОБА_1 від позову не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав, свобод або інтересів.
З огляду на вищевикладене та враховуючи обставини справи, Верховний Суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову, у зв`язку з чим оскаржувані судові рішення слід визнати нечинними, а провадження у справі - закрити. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Відповідно до частини другої статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача у цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Керуючись статтями 3, 47, 189, 238, 239, 345, 348, 349, 355, 359 КАС України, - 
УХВАЛИВ:
1. Прийняти відмову від позову громадянина Афганістану ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування наказу і рішення, зобов`язання вчинити дії.
2. Визнати нечинними рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі №826/8402/18.
3. Провадження у справі №826/8402/18 за позовом громадянина Афганістану ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування наказу і рішення, зобов`язання вчинити дії - закрити.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується. 

...........................

...........................

...........................
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду