ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року	Львів	Справа № 140/7335/22 пров. № А/857/8805/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді                                     Курильця А.Р., 
суддів                                                           Гінди О.М., Мікули О.І.,
з участю секретаря                                       Хомича О.Р.,
позивача                                                       ОСОБА_1 ,
представника позивача                              Пивовара В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року в справі №140/7335/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації  про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

суддя в 1-й інстанції – Валюх В.М.,
час ухвалення рішення – 12.04.2023 року, 
місце ухвалення рішення – м.Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                                  ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд з позовом до Волинської обласної державної адміністрації (далі – відповідач, Волинська ОДА/ОВА), в якому просив:
1) визнати протиправним та скасувати наказ начальника Волинської обласної військової адміністрації від 06 жовтня 2022 року №90-ос «Про звільнення ОСОБА_2 »;
2) поновити позивача з 06.10.2022 на роботі у Волинській ОДА/ОВА на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА;
3) стягнути з Волинській ОДА/ОВА на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.10.2022 по день ухвалення судового рішення.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Також скаржник в апеляційній скарзі наводить свої заперечення на ухвали суду першої інстанції від 20 грудня 2022 року та 20 січня 2023 року.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивача на виконання рішення суду від 27 липня 2022 року в справі №140/14815/21 поновлено на неіснуючій посаді, яка не включена до штатного розпису та структури апарату Волинської ОДА/Волинської ОВА, позаяк відповідач, на думку позивача, був зобов`язаний внести зміни до штатного розпису, ввівши скорочену посаду, або поновити останнього на рівнозначній. Звертає особливу увагу суду, що займана позивачем посада була скорочена без належного правового обґрунтування.
Твердить скаржник, що відповідач не дотримав процедури та порядку звільнення, не виконав обов`язку щодо надання пропозицій всіх інших вакантних посад (іншої роботи) згідно із статтею 49-2 КЗпП України, зокрема, не запропоновано всі наявні в апараті ОДА вакантні посади (роботу) з часу попередження до дати звільнення, в тому числі, не переведено на вакантну посаду керівника патронатної служби згідно з поданою заявою від 28.09.2022. Наголошує, що факту відмови від запропонованих посад належним чином не зафіксовано.
В контексті заперечень на ухвали суду першої інстанції зазначає, що окружним судом в порушення норм процесуального права, дана адміністративна справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним.  Просить оскаржене відповідачем рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просять рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про задоволення позову.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №140/14815/21 за позовом ОСОБА_1 до Волинської ОДА про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано накази Волинської ОДА від 01.07.2021 №103-ос «Про звільнення ОСОБА_2 », від 28.07.2021 №127-ос «Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01.07.2021 № 103-ос», від 05.08.2021 № 131-ос «Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01.07.2021 № 103-ос (зі змінами)», від 02.11.2021 № 171-ос «Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01.07.2021 № 103-ос», поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської обласної державної адміністрації з 03.11.2021, стягнуто з Волинської ОДА на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 179136,60грн; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 20225,18грн підлягає до негайного виконання (т.1, а. с. 124-129).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Волинської ОДА задоволено частково, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №140/14815/21 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано накази Волинської ОДА «Про звільнення ОСОБА_2 » від 01.07.2021 № 103-ос, «Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01.07.2021 №103-ос» від 28.07.2021 №127-ос, «Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01.07.2021 №103-ос (зі змінами)» від 05.08.2021 №131-ос, «Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01.07.2021 №103-ос» від 02.11.2021 №171-ос, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської обласної державної адміністрації з 03.11.2021, стягнуто з Волинської ОДА на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 62442,06 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7050 грн. підлягає до негайного виконання (т.1, а. с. 201-213).
Розпорядженням начальника Волинської ОВА від 02.08.2022 №71-ос «Про поновлення ОСОБА_2 », відповідно до статті 235 КЗпП України, пункту 3 частини четвертої статті 15 Закону №389-VIII, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №140/14815/21, ОСОБА_1 з 03.11.2021 поновлено на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА зі збереженням 4 рангу державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби (т.1, а. с.233).
Начальник Волинської ОВА видав розпорядження від 02.08.2022 №72-ос «Про попередження про наступне звільнення ОСОБА_1 », яким відповідно до частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, статті 49-2 КЗпП України, на виконання розпорядження голови облдержадміністрації від 14.04.2021 №183 «Про структуру апарату обласної державної адміністрації» попереджено ОСОБА_1 , начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА про наступне звільнення не пізніше ніж за 30 календарних днів у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців апарату облдержадміністрації (пункт 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII) (т.1, а. с. 234).
02.08.2022 за №4157/56/2-22 позивачу, на виконання розпорядження начальника Волинської ОВА від 02.08.2022 №72-ос «Про попередження про наступне звільнення ОСОБА_1 », вручено попередження за підписом начальника Волинської ОВА, яким повідомлено, що розпорядженням голови Волинської ОДА від 14.04.2021 №183 «Про структуру апарату Волинської обласної державної адміністрації» скорочено посаду начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА. Позивача попереджено про припинення державної служби на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців та про звільнення із займаної посади не раніше ніж через 30 календарних днів з дня ознайомлення з цим попередженням. Крім того, на виконання абзацу другого частини третьої статті 87 Закону №889-VIII позивача проінформовано, що наразі відсутня можливість запропонувати іншу рівнозначну посаду державної служби, оскільки в апараті Волинської ОДА відсутні вакантні посади підкатегорії «Б3» у межах категорії «Б» посад державної служби, тому як виняток запропоновані наявні нижчі вакантні посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, а саме: провідного спеціаліста відділу роботи із зверненнями громадян апарату Волинської ОДА та провідного спеціаліста сектору контролю апарату Волинської ОДА. Про прийняте рішення позивачу запропоновано повідомити до закінчення терміну попередження письмово та роз`яснено, що у разі відмови від переведення на запропоновану посаду позивача буде звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII та виплачено вихідну допомогу в розмірі двох середньомісячних заробітних плат. На примірнику попередження позивач 02.082022 о 16:56 зробив запис про те, що з попередженням про звільнення того ж дня, що й поновлення на посаді не згідний (т.1, а.с.235 235 зворот).
31.08.2022 ОСОБА_1 надіслано лист керівника апарату Волинської ОДА за №4717/58/2-22, в якому запропоновано у строки, встановлені чинним законодавством України та згідно з попередженням про звільнення, повідомити про згоду на переведення на одну із запропонованих посад або відмову від такого переведення (т. 1, а. с. 240).
Так, 02.09.2022 було складено акт про відсутність письмової згоди на переведення на одну із запропонованих посад або відмову від переведення ОСОБА_2 , яким комісія у складі трьох посадових осіб засвідчила, що станом на 02.09.2022 від ОСОБА_1 , начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА, письмового повідомлення щодо згоди на переведення його на одну із запропонованих посад, а саме провідного спеціаліста відділу роботи із зверненнями громадян апарату Волинської ОДА та провідного спеціаліста сектору контролю апарату Волинської ОДА або відмову від такого переведення, запропонованих одночасно з попередженням про звільнення (попередження за підписом начальника Волинської ОВА від 02.08.2022 №4157/56/2-22) не надійшло поштою та іншими засобами телекомунікаційного зв`язку. Засвідчено також, що 02.09.2022 позивач був відсутній на робочому місці, оскільки з 23.08.2022 перебуває у тимчасовій непрацездатності, про що ним повідомлено 23.08.2022 об 11:01 на офіційну електронну адресу Волинської ОДА (т.1, а. с. 241).
28.09.2022 позивачу вручено лист керівника апарату Волинської ОВА від 28.09.2022 №5302/58/2-22, у якому зазначено, що 28.09.2022 є першим робочим днем після закінчення відпустки, продовженої у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності до 27.09.2022, запропоновано позивачу 28.09.2022 до 15:30 письмово повідомити про згоду на переведення на одну із запропонованих посад або надати письмову відмову від такого переведення, а також на усну вимогу надано інформацію про наявні вакантні посади в апараті облдержадміністрації станом на 28.09.2022, а саме: заступника голови облдержадміністрації; провідний спеціаліст відділу роботи із зверненнями громадян; провідний спеціаліст сектору контролю; керівник патронатної служби; інженер-електронік регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців; водій відділу фінансово-господарського забезпечення; водій відділу фінансово-господарського забезпечення (т.1, а. с. 243-244).
Також 28.09.2022 було складено акт про відсутність відмови або згоди на переведення на запропоновані посади, яким комісія у складі чотирьох посадових осіб засвідчила, що о 9:20 28.09.2022 в кабінеті №216 приміщення Волинської обласної ради (управління персоналом апарату облдержадміністрації) ОСОБА_1 , начальнику регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА, вчергове запропоновано письмово повідомити про прийняте рішення щодо надання згоди на переведення на одну із запропонованих посад або відмови від переведення на посади, які були запропоновані йому разом із повідомленням про попередження про звільнення, яке вручене йому 02.08.2022 та з яким він ознайомився в той же день під підпис, а саме провідного спеціаліста відділу роботи із зверненнями громадян апарату Волинської ОДА та провідного спеціаліста сектору контролю апарату Волинської ОДА. Крім того, ОСОБА_1 надано для ознайомлення посадові інструкції на ці посади, інформацію про розмір посадових окладів для них, та повідомлено, що інших вакантних посад державної служби станом на 28.09.2022 в апараті облдержадміністрації немає. ОСОБА_1 повідомив, що від запропонованих посад не відмовляється, однак рішення прийме лише після отримання інформації про всі наявні вакантні посади в апараті Волинської ОДА. Також позивач ознайомився під підпис із посадовими інструкціями та інформацією про розмір посадових окладів на запропоновані посади, жодних зауважень чи коментарів щодо запропонованих вакантних посад державної служби ОСОБА_1 не надав (т.1, а. с. 245).
Крім того, 28.09.2022 було складено акт про відсутність заяв про надання згоди на переведення або відмови від переведення на запропоновані посади, яким комісія у складі чотирьох посадових осіб засвідчила, що у відповідь на пропозицію, вказану у листі керівника апарату облдержадміністрації від 28.09.2022 №5302/58/2-22, ОСОБА_1 , начальнику регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА, письмово повідомити про своє рішення щодо надання згоди або відмови від переведення на посади, які були запропоновані йому разом із повідомленням про попередження про звільнення, яке вручене 02.08.2022 та з яким ознайомився в той же день під підпис (а саме провідного спеціаліста сектору контролю апарату Волинської ОДА та провідного спеціаліста відділу роботи із зверненнями громадян апарату Волинської ОДА), станом на 15:24 28.09.2022 від ОСОБА_1 надійшла заява про надання ним згоди на переведення на посаду керівника патронатної служби апарату облдержадміністрації, яка не є посадою державної служби і йому не пропонувалася. ОСОБА_1 до 17:15 28.09.2022 письмової заяви про надання згоди на переведення на одну із запропонованих йому посад державної служби згідно з повідомленням про попередження про звільнення від 02.08.2022 №4157/56/2-22 або відмови від переведення на ці посади не надав, що є фактичною відмовою від переведення на запропоновані посади (т.1, а. с. 246).
Листом від 28.09.2022 №5336/42/2-22, у відповідь на заяву від 28.09.2022 щодо надання згоди на переведення на посаду керівника патронатної служби апарату облдержадміністрації, позивача повідомлено, що посада керівника патронатної служби апарату облдержадміністрації згідно з вимогами чинного законодавства не є посадою державної служби, а тому ця посада не пропонувалася (т.1, а.с.247).
Листом від 06.10.2022 №5539/42/2-22 (отримано позивачем 06.10.2022 о 13:00), у відповідь на заяву від 05.10.2022 про надання щорічної відпустки, позивача повідомлено про відмову у наданні частини основної щорічної відпустки (т.1, а.с. 248).
Розпорядженням начальника Волинської ОВА від 06.10.2022 №90-ос «Про звільнення ОСОБА_2 », відповідно до частини шостої статті 49-2 КЗпП України, пункту 3 частини шостої статті 15 Закону №389-VIII, пункту 4 частини першої статті 83, пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII звільнено ОСОБА_1 з посади начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА 06.10.2022 на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців з припиненням державної служби. Копію розпорядження позивач отримав 06.10.2022 о 13:06, про що поставив відмітку, а також зазначив, що зі звільненням не згідний, оскільки поновлено на неіснуючій посаді, яка відсутня в штатному розписі ОДА, з часу поновлення не надано доступу до роботи та не допущено до фактичного виконання обов`язків, які виконував попередньо (т.1, а. с. 232).
Позивач вважаючи наказ начальника Волинської обласної військової адміністрації від 06 жовтня 2022 року №90-ос «Про звільнення ОСОБА_2 » протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з цим позовом до суду.
Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), а також Кодексом законів про працю України у випадках якщо нормами Закону України «Про державну службу» не врегульовано спірні правовідносини, або коли про це не йдеться у законі.
Пунктом 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII передбачено, що державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87 цього Закону).
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.
Наведене свідчить, насамперед, про можливість суб`єкта призначення розірвати трудовий договір з будь-яким державним службовцем у разі настання однієї з таких підстав: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців; 2) скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців; 3) реорганізації державного органу; 4) ліквідація державного органу.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 липня 2021 року у справі № 640/11024/20 та у подальшому підтримана, зокрема, у постановах від 29 грудня 2021 року у справі № 420/3825/20, від 02 червня 2022 року у справі № 420/3541/20, від 07 липня 2022 року у справі № 640/9691/20.
Відповідно до частини третьої статті 87 Закону №889-VIII (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та інших питань державної служби» від 23.02.2021 №1285-ІХ, який набрав чинності 06.03.2021) суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.
За приписами частини другої статті 41 Закону №889-VIII переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.
Згідно із частиною шостою статті 49-2 КЗпП України вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів; у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті; не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.
Пунктом 3 частини шостої статті 15 Закону №389-VIII передбачено, що начальник військової адміністрації: призначає на посади та звільняє з посад посадових і службових осіб, інших працівників відповідної військової адміністрації.
Як стверджується матеріалами справи, оскаржуваним розпорядженням начальника Волинської ОВА від 06.10.2022 №90-ос «Про звільнення ОСОБА_2 » позивача звільнено із займаної посади у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців з припиненням державної служби, відповідно до пункту 4 частини першої статті 83, пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII.
Стосовно наявності правових та фактичних підстав для звільнення позивача відповідно до пункту 4 частини першої статті 83, пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII колегія суддів враховує наступне.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №140/11536/21 за позовом ОСОБА_1 до Волинської ОДА про визнання рішення в частині протиправним та зобов`язання вчинити дії встановлено, що головою Волинської ОДА 14.04.2021 за №183 видане розпорядження «Про структуру апарату Волинської обласної державної адміністрації». У вказаному розпорядженні відповідно до статей 44, 47 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статті 13-1 Закону України «Про запобігання корупції», постанов Кабінету міністрів від 25.03.2014 №91 «Деякі питання діяльності місцевих державних адміністрацій» (зі змінами) та від 18.04.2012 №606 «Про затвердження рекомендаційних переліків структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської, районної в м. Києві та Севастополі державних адміністрацій» (зі змінами та доповненнями), наказу Національного агентства України з питань державної служби від 11.09.2019 №172-19 «Про затвердження порядку розроблення посадових інструкцій державних службовців категорій «Б» та «В», унесені до структури апарату обласної державної адміністрації певні зміни. Зокрема, вказаним розпорядженням передбачена ліквідація управління інформаційних технологій та адміністрування в кількості 9 штатних одиниць та в його складі відділу інформаційних технологій у кількості 5 штатних одиниць та регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців у кількості 3 штатних одиниць (абзац третій підпункту 1 пункту 2 розпорядження), пунктом 3 розпорядження, зокрема, скорочені посади в цьому управлінні - начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА (абзац 9 підпункту 1 пункту 3) та двох головних спеціалістів відділу (абзац 10 підпункту 1 пункту 3), натомість пункт 4 передбачає утворення двох самостійних підрозділів апарату ОДА: відділу інформаційно-комунікаційних систем апарату Волинської ОДА у кількості 5 штатних одиниць, а також регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців апарату Волинської ОДА в кількості 3 штатних одиниць (начальника та двох головних спеціалістів; підпункт 2 пункту 4 розпорядження). Згідно з додатком 2 до розпорядження голови ОДА «Про структуру апарату Волинської ОДА» «Гранична чисельність керівництва обласної державної адміністрації та працівників апарату облдержадміністрації» вбачається, що у Регіональному відділі адміністрування Державного реєстру виборців встановлена гранична чисельність одиниць 3 (1 начальник відділу і 2 головних спеціаліста).
У вказаному судовому рішенні зазначено, що відповідач (тобто, Волинська ОДА) мав передбачене законом право ліквідувати регіональний відділ адміністрування Державного реєстру виборців у складі управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА та замість нього утворити згідно з вимогами законів та підзаконних нормативно-правових актів регіональний відділ адміністрування Державного реєстру виборців як самостійний структурний підрозділ у складі апарату Волинської ОДА, тому абзац третій підпункту 1 пункту 2, та абзац дев`ятий підпункту 1 пункту 3, розпорядження голови Волинської ОДА від 14.04.2021 №183 «Про структуру апарату Волинської обласної державної адміністрації» є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у відповідності до чинного законодавства, а тому є правомірними і не підлягають скасуванню.
Разом з тим, у підпункті 2 пункту 4 розпорядження голови Волинської ОДА 14.04.2021 за №183 «Про структуру апарату Волинської обласної державної адміністрації» передбачено створення регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців апарату Волинської ОДА в кількості 3 штатних одиниць (начальника та двох головних спеціалістів; підпункт 2 пункту 4 розпорядження). Однак, при прийнятті оскаржуваного розпорядження у цій частині (а саме у підпункті 2 пункту 4), відповідач залишив поза увагою вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання утворення органів (відділів) ведення та регіональних органів (відділів) адміністрування Державного реєстру виборців» від 18.07.2007 №943 (далі Постанова №943). Штатна чисельність відділу адміністрування Державного реєстру виборців повинна була б становити 4 штатних одиниці, а не 3 таких одиниці, як це передбачено підпунктом 2 пункту 4 розпорядження голови Волинської ОДА від 14.04.2021 №183.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №140/11536/21 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано підпункт 2 пункту 4 розпорядження голови Волинської ОДА №183 від 14.04.2021 «Про структуру апарату Волинської обласної державної адміністрації» щодо утворення регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців в кількості 3 штатних одиниць, зобов`язано Волинську ОДА привести чисельність працівників регіонального органу (відділу) адміністрування Державного реєстру виборців відповідно до абзацу третього пункту 1 Постанови №943, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.1, а.с. 19-24).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022 апеляційну скаргу Волинської ОДА залишено без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №140/11536/21 без змін.
В постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022 у справі №140/14815/21 за позовом ОСОБА_1 до Волинської ОДА про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зазначено, що із прийняттям розпорядження від 14.04.2021 № 183 «Про структуру апарату обласної державної адміністрації», яким було ліквідовано управління інформаційних технологій та адміністрування в кількості 9 штатних одиниць, та в його складі: відділ інформаційних технологій у кількості 5 штатних одиниць та регіональний відділ адміністрування Державного реєстру виборців у кількості 3 одиниць, скорочено відповідні посади у регіональному відділі адміністрування Державного реєстру виборців у кількості 3 одиниць та утворено новий відділ, тому у відповідача виникли підстави для припинення державної служби ОСОБА_1 , визначені пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII. Проте, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу від 01.07.2021 №103-ос «Про звільнення ОСОБА_2 », оскільки Волинською ОДА при звільненні позивача не виконано обов`язку, визначеного законом щодо процедури звільнення, та не враховано його право на переважне залишення на роботі, не запропоновано іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей одночасно з попередженням про звільнення (т.2, а.с.55-61).
Отже, з урахуванням висновків, викладених у вказаних судових рішеннях у справах №140/11536/21 та №140/14815/21, суд у цій справі дійшов висновку про те, що із прийняттям розпорядження від 14.04.2021 №183 «Про структуру апарату обласної державної адміністрації» (яким було ліквідовано управління інформаційних технологій та адміністрування в кількості 9 штатних одиниць, та в його складі: відділ інформаційних технологій у кількості 5 штатних одиниць та регіональний відділ адміністрування Державного реєстру виборців у кількості 3 одиниць, скорочено відповідні посади у регіональному відділі адміністрування Державного реєстру виборців у кількості 3 одиниць та утворено новий відділ) у відповідача виникли підстави для припинення державної служби ОСОБА_1 , визначені пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII (а саме: скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців).
Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №140/11536/21, 02.08.2022 було прийнято розпорядження начальника Волинської ОВА за №340 «Про внесення змін до структури апарату Волинської обласної державної адміністрації», відповідно до якого: скорочено посаду головного спеціаліста сектору режимно-секретної роботи в кількості 1 штатна одиниця (пункт 1); уведено у Регіональний відділ адміністрування державного реєстру виборців посаду інженера-електроніка в кількості 1 штатна одиниця (пункт 2); унесено в додаток 2 «Гранична чисельність керівництва обласної державної адміністрації та працівників апарату облдержадміністрації» до розпорядження голови ОДА від 14.04.2021 №183 «Про структуру апарату Волинської обласної державної адміністрації» такі зміни: 1) у секторі режимно-секретної роботи: позицію «Головний спеціаліст» та цифру «1» вилучено; 2) у Регіональному відділі адміністрування державного реєстру виборців: доповнено позицією «інженер-електронік» та цифрою «1» (т.1, а. с. 238).
При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що у межах розглядуваної справи, суд позбавлений процесуальної можливості надати правову оцінку діям Волинської ОДА щодо належного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №140/11536/21 в частині зобов`язання Волинської ОДА привести чисельність працівників регіонального органу (відділу) адміністрування Державного реєстру виборців відповідно до абзацу третього пункту 1 Постанови №943. Вказане судове рішення було прийняте у справі №140/11536/21 саме за позовом ОСОБА_1 , який як особа-позивач (стягувач), на користь якого ухвалено рішення суду, та якому було видано виконавчий лист від 14.10.2022 № 13046 (т.1, а.с. 18), у випадку незгоди із виконанням вказаного рішення суду, мав право оскаржити розпорядження начальника Волинської ОВА 02.08.2022 №340 «Про внесення змін до структури апарату Волинської обласної державної адміністрації» (що було прийнято на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №140/11536/21) в порядку статті 383 КАС України.
Проте, за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №140/11536/21 судового рішення щодо протиправності розпорядження начальника Волинської ОВА від 02.08.2022 №340 «Про внесення змін до структури апарату Волинської обласної державної адміністрації» не приймалося, вказане розпорядження також не є предметом спору у цій справі, тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що рішення суду не було виконане належним чином, такими змінами відповідач свідомо та навмисно унеможливив переведення на нову посаду, та яке позивач розцінює як приховане покарання.
Не надаючи висновків про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №140/11536/21, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що позивача було поновлено на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА відповідно до рішення суду, про що свідчить розпорядження начальника Волинської ОВА від 02.08.2022 №71-ос «Про поновлення ОСОБА_2 », заперечень щодо якого, в порядку передбаченому чинним законодавством від скаржника не було, водночас відносини проходження публічної служби відновилися і позивач з такими погодився, з огляду на характер службових відносин, зокрема перебування у відпустці та у стані тимчасової непрацездатності, у зв`язку із чим були видані наказ стосовно позивача по апарату Волинської ОВА від 10.08.2022 №90-к «Про надання відпустки ОСОБА_3 » (т.1, а.с.108) та від 26.09.2022 №110-к «Про продовження відпустки ОСОБА_3 » (т. 1, а.с.106).
В силу приписів частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, одночасно з попередженням про звільнення позивачу необхідно було запропонувати іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, а звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII буде правомірним виключно за умови відсутності можливості запропонувати відповідні посади або у разі відмови від переведення на запропоновану посаду.
За встановлених обставин справи, начальником Волинської ОВА було видано розпорядження від 02.08.2022 №72-ос «Про попередження про наступне звільнення ОСОБА_1 » (т.1, а.с. 234) та 02.08.2022 за №4157/56/2-22 позивачу, на виконання вказаного розпорядження, вручено попередження за підписом начальника Волинської ОВА, яким повідомлено, що розпорядженням голови Волинської ОДА від 14.04.2021 №183 «Про структуру апарату Волинської обласної державної адміністрації» скорочено посаду начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА, попереджено про припинення державної служби на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII (у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців) та про звільнення із займаної посади не раніше ніж через 30 календарних днів з дня ознайомлення з цим попередженням. Також на виконання абзацу другого частини третьої статті 87 Закону №889-VIII позивача проінформовано, що наразі відсутня можливість запропонувати іншу рівнозначну посаду державної служби, оскільки в апараті Волинської ОДА відсутні вакантні посади підкатегорії «Б3» у межах категорії «Б» посад державної служби, тому як виняток запропоновані наявні нижчі вакантні посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, а саме: провідного спеціаліста відділу роботи із зверненнями громадян апарату Волинської ОДА та провідного спеціаліста сектору контролю апарату Волинської ОДА (т.1, а.с.235 235 зворот).
На підставі встановленого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про дотримання відповідачем приписів абзацу другого частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, відповідно до яких одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.
Стосовно доводів позивача про те, що йому не були запропоновані усі вакантні посади державної служби, суд зазначає про таке.
Так, на виконання вимог частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, позивачу 02.08.2022 за вих. №4157/56/2-22 вручено під підпис попередження, у якому було запропоновано усі наявні в апараті облдержадміністрації вакантні посади державної служби, а саме: провідного спеціаліста відділу роботи із зверненнями громадян апарату Волинської ОДА та провідного спеціаліста сектору контролю апарату Волинської ОДА, а можливість запропонувати ОСОБА_1 іншу рівнозначну посаду державної служби була відсутня, оскільки станом на 02.08.2022 в апараті Волинської ОДА були відсутні вакантні посади підкатегорії «Б3» у межах категорії «Б» посад державної служби (т.1, а. с. 235).
В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували, що запропоновані позивачу посади державної служби (а саме провідного спеціаліста відділу роботи із зверненнями громадян апарату Волинської ОДА та провідного спеціаліста сектору контролю апарату Волинської ОДА) не були вакантними.
Суд відхиляє твердження скаржника про те, що посада провідного спеціаліста відділу роботи із зверненнями громадян апарату Волинської ОДА не могла бути запропонована, оскільки є вакантною понад один рік та відповідно до статті 24 Закону №889-VIII підлягала скороченню, та зазначає про таке.
Згідно із статтею 24 Закону №889-VIII вакантні посади державної служби, на які протягом одного року не оголошено конкурс, підлягають скороченню.
В той же час, за приписами частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.
На думку суду, у період дії воєнного стану не застосовуються положення статті 24 Закону №889-VIII щодо скорочення вакантних посад державної служби, на які протягом одного року не оголошено конкурс, позаяк частиною п`ятою статті 10 Закону №389-VIIIпередбачено спрощену процедуру вступу на посади державної служби у період дії воєнного стану, такі особи призначаються без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом. Отже, відсутні правові підстави стверджувати, що посада провідного спеціаліста відділу роботи із зверненнями громадян апарату Волинської ОДА не могла бути запропонована позивачу одночасно з попередженням про звільнення.
Позивач покликається на лист керівника апарату Волинської ОВА від 22.08.2022 №4563/57/2-22, у якому зазначено, що в період з 28.06.2022 були наявні вакантні посади, в т.ч. посади державної служби: посада заступника начальника відділу взаємодії з органами виконавчої влади і місцевого самоврядування управління організаційної роботи та взаємодії з органами державної влади та місцевого самоврядування; провідного спеціаліста загального відділу; головного спеціаліста сектору режимно-секретної роботи (т.1, а. с.47-48).
В той же час, суд враховує, що: розпорядженням начальника Волинської ОВА від 26.07.2022 №67-ос «Про призначення ОСОБА_4 » призначено 27.07.2022 ОСОБА_5 на посаду заступника начальника відділу взаємодії з органами виконавчої влади та місцевого самоврядування управління організаційної роботи та взаємодії з органами державної влади та місцевого самоврядування апарату Волинської ОДА (т.1, а. с. 237); розпорядженням начальника Волинської ОВА від 18.07.2022 № 64-ос «Про призначення ОСОБА_6 » призначено 19.07.2022 ОСОБА_7 на посаду провідного спеціаліста загального відділу апарату Волинської ОДА (т.1, а.с. 236); розпорядженням начальника Волинської ОВА від 02.08.2022 № 340 «Про внесення змін до структури апарату Волинської обласної державної адміністрації» скорочено посаду головного спеціаліста сектору режимно-секретної роботи в кількості 1 штатна одиниця (пункт 1), уведено у Регіональний відділ адміністрування державного реєстру виборців посаду інженера-електроніка в кількості 1 штатна одиниця (пункт 2) (т.1, а. с. 238).
Колегія суддів визнає слушними доводи суду першої інстанції про те, що станом на 02.08.2022 посада заступника начальника відділу взаємодії з органами виконавчої влади і місцевого самоврядування управління організаційної роботи та взаємодії з органами державної влади та місцевого самоврядування та посада провідного спеціаліста загального відділу не були вакантними, оскільки на ці посади до 02.08.2022, тобто до попередження позивача про майбутнє звільнення, було здійснено призначення (розпорядження начальника Волинської ОВА від 26.07.2022 № 67-ос «Про призначення ОСОБА_4 »; розпорядження начальника Волинської ОВА від 18.07.2022 № 64-ос «Про призначення ОСОБА_6 »), а посада головного спеціаліста сектору режимно-секретної роботи була скорочена (розпорядження начальника Волинської ОВА від 02.08.2022 № 340 «Про внесення змін до структури апарату Волинської обласної державної адміністрації»).
Суд також відхиляє доводи апелянта про те, що відповідач не запропонував позивачу вакантну посаду головного спеціаліста відділу взаємодії з органами виконавчої влади та місцевого самоврядування управління організаційної роботи та взаємодії з органами державної влади і місцевого самоврядування апарату обласної державної адміністрації, яка утворилася 12.09.2022 у зв`язку із звільненням з цієї посади ОСОБА_8 , з огляду на таке.
Так, розпорядженням Волинської ОВА від 12.09.2022 № 86-ос «Про звільнення ОСОБА_9 » звільнено ОСОБА_8 12.09.2022 згідно з поданою заявою з посади головного спеціаліста відділу взаємодії з органами виконавчої влади та місцевого самоврядування управління організаційної роботи та взаємодії з органами державної влади і місцевого самоврядування апарату обласної державної адміністрації за угодою сторін (т.1, а.с. 40), та розпорядженням Волинської ОВА від 12.09.2022 № 87-ос «Про призначення Тетяни Чемерис» призначено 13.09.2022 ОСОБА_8 на посаду головного спеціаліста юрисконсульта відділу представництва інтересів у судах та договірної роботи юридичного управління апарату Волинської ОДА строково, на час відсутності основного працівника у зв`язку із перебуванням у відпустці для догляду за дитиною (т.1, а. с. 40 зворот).
Разом з тим, з розпорядження начальника Волинської ОВА від 28.07.2022 № 70-ос «Про призначення Тетяни Чемерис» вбачається, що 02.08.2022 ОСОБА_8 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу взаємодії з органами виконавчої влади та місцевого самоврядування управління організаційної роботи та взаємодії з органами державної влади і місцевого самоврядування апарату обласної державної адміністрації строково, на час відсутності основного працівника (т.1, а. с. 65).
Тобто, з матеріалів справи вбачається, що станом на 12.09.2022 посада головного спеціаліста відділу взаємодії з органами виконавчої влади та місцевого самоврядування управління організаційної роботи та взаємодії з органами державної влади і місцевого самоврядування апарату обласної державної адміністрації не вважалася вакантною, оскільки призначення на таку посаду могло відбутися лише тимчасово та строково, на час відсутності основного працівника.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа.
З урахуванням також висновків, викладених у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022 у справі №140/14815/21 (т.2, а. с. 55-61), окружний суд вважав, що у відповідача був відсутній обов`язок пропонувати позивачу зазначену посаду (головного спеціаліста відділу взаємодії з органами виконавчої влади та місцевого самоврядування управління організаційної роботи та взаємодії з органами державної влади і місцевого самоврядування апарату обласної державної адміністрації), яка не вважається вакантною, та на яку можливе тимчасове та строкове (на час відсутності основного працівника) призначення.
Суд також наголошує на тому, що за змістом абзацу другого частини третьої статті 87 Закону №889-VIII одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. Тобто, державному службовцю у порядку абзацу другого частини третьої статті 87 Закону №889-VIII повинна бути запропонована: (1) інша рівнозначна посада саме державної служби; (2) або, як виняток, нижча посада також саме державної служби.
Колегія суддів погоджується із думкою суду першої інстанції, що суб`єкт призначення або керівник державної служби не може пропонувати вакантні посади, які не є посадами державної служби. Така позиція викладена також у листі Міжрегіонального управління Національного агентства з питань державної служби у Волинській та Рівненській областях від 27.10.2022 №195/7/02-06/22, надісланому позивачу за результатами розгляду його скарги (т.2, а. с. 110-112).
Судом встановлено, що 28.09.2022 о 15:20 позивач звернувся до керівника апарату Волинської ОДА із заявою, у якій надав згоду на переведення на посаду керівника патронатної служби апарату Волинської ОДА, яка згідно з листом Волинської ОДА від 28.09.2022 №5302/58/2-22 є вакантною станом на 28.09.2022 (т.1, а.с. 94), та листом від 28.09.2022 №5336/42/2-22 позивача повідомлено, що посада керівника патронатної служби апарату облдержадміністрації згідно з вимогами чинного законодавства не є посадою державної служби, а тому ця посада не пропонувалася (т.1, а.с.247).
Згідно із частиною першою статті 92 Закону №889-VIII до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників секретаріатів депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді України, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.
Відповідно до частин другої, третьої статті 92 Закону №889-VIII працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи або на час діяльності депутатської фракції (депутатської групи) у Верховній Раді України, працівником патронатної служби якої він призначений. Трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи або припинення діяльності депутатської фракції (депутатської групи) у Верховній Раді України, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби.
За приписами частини четвертої статті 92 Закону №889-VIII на працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41 43-1, 49-2 та частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України.
Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, погоджуючись із позицією відповідача про те, що посада керівника патронатної служби апарату облдержадміністрації згідно з вимогами чинного законодавства не є посадою державної служби, а тому ця посада правомірно не була запропонована позивачу у порядку частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, про що позивача було повідомлено листом від 28.09.2022 №5336/42/2-22 (т.1, а.с.247). 
З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє доводи позивача про незаконність його звільнення у зв`язку із не переведенням на вакантну посаду керівника патронатної служби згідно з поданою заявою від 28.09.2022.
З урахуванням встановленого, суд апеляційної інстанції підтримує правильний висновок суду першої інстанції про дотримання відповідачем вимог абзацу другого частини третьої статті 87 Закону №889-VIII в частині пропонування позивачу одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті рівнозначної або нижчої вакантних посад державної служби. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що у відповідача була можливість запропонувати позивачу інші вакантні посади державної служби або ж того, що позивач звертався із заявою про переведення/надання згоди на переведення на іншу вакантну посаду державної служби, яка не була запропонована відповідачем.
На переконання суду, з огляду на заборону переведення державного службовця на іншу посаду без його згоди, ненадання державним службовцем, якого попереджено про наступне вивільнення, згоди на переведення на іншу посаду протягом визначеного строку, може вважатись відмовою від запропонованої посади. Такої позиції дотримується також Національне агентство з питань державної служби, яке оприлюднило відповідне роз`яснення щодо порядку призначення та звільнення в період воєнного стану (т.2, а.с.116-117).
Суд враховує, що 02.08.2022 за №4157/56/2-22 позивачу, на виконання розпорядження начальника Волинської ОВА від 02.08.2022 №72-ос «Про попередження про наступне звільнення ОСОБА_1 », вручено попередження за підписом начальника Волинської ОВА, яким на виконання абзацу другого частини третьої статті 87 Закону №889-VIII позивача проінформовано, що наразі відсутня можливість запропонувати іншу рівнозначну посаду державної служби, оскільки в апараті Волинської ОДА відсутні вакантні посади підкатегорії «Б3» у межах категорії «Б» посад державної служби, тому як виняток запропоновані наявні нижчі вакантні посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, а саме: провідного спеціаліста відділу роботи із зверненнями громадян апарату Волинської ОДА та провідного спеціаліста сектору контролю апарату Волинської ОДА. При цьому, про прийняте рішення позивачу запропоновано повідомити до закінчення терміну попередження письмово та роз`яснено, що у разі відмови від переведення на запропоновану посаду позивача буде звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII (т.1, а.с.235 235 зворот). Про необхідність повідомити про згоду на переведення на одну із запропонованих посад або відмову від такого переведення зазначено також у листі від 31.08.2022 №4717/58/2-22 (т.1, а.с. 240).
Крім того, листом від 28.09.2022 №5302/58/2-22 запропоновано позивачу 28.09.2022 до 15:30 письмово повідомити про згоду на переведення на одну із запропонованих посад або надати письмову відмову від такого переведення (т.1, а. с. 243-244).
Отже, позивачу було доведено до відома, що згоду на переведення на одну із запропонованих посад або відмову від такого переведення необхідно подати саме в письмовій формі.
Натомість, позивач не звертався до відповідача в письмовій формі про надання згоди на переведення на одну із запропонованих посад або відмову від такого переведення, про що складено акти від 02.09.2022 та від 28.09.2022 (т.1, а.с. 241, 245-246).
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що з огляду на встановлені фактичні обставини, ненадання позивачем ОСОБА_1 у письмовій формі згоди на переведення на одну із запропонованих посад або відмови від такого переведення протягом визначеного строку, необхідно у цьому випадку вважати як відмова від запропонованих посад, а тому суд відхиляє доводи позивача про те, що він у жодній формі (письмовій, усній чи електронній) не відмовлявся від запропонованих посад, а його звільнення є незаконним.
Також, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено посилання позивача про незаконність його звільнення з огляду на наявність можливості у роботодавця у період дії воєнного стану перевести або призначити його на іншу, крім запропонованих, посаду без конкурсного відбору у порядку частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII.
Приписами частини п`ятої статті 10 вказаного Закону дійсно передбачено спрощену процедуру вступу на посади державної служби у період дії воєнного стану, особи призначаються без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом. Проте, таке призначення здійснюється на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад, а матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача із заявою та необхідними документами щодо призначення на посади державної служби. Крім того, частина третя статті 87 Закону №889-VIII не покладає на суб`єкта призначення або керівника державної служби обов`язку щодо призначення державного службовця, попередженого про звільнення, на інші посади державної служби без конкурсного відбору у період дії воєнного стану, відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону №389-VIII.
Стосовно аргументів скаржника про незаконність його звільнення у зв`язку із поновленням його на неіснуючій посаді, яка не включена до штатного розпису структури апарату Волинської ОДА/ОВА, як вже було згадано вище, за змістом позовних вимог, предметом спору у цій справі є виключно правомірність розпорядження начальника Волинської ОВА від 06.10.2022 №90-ос «Про звільнення ОСОБА_2 », а не своєчасне та належне виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі № 140/14815/21.
Крім того, виконання рішення суду про поновлення на посаді здійснюється у спосіб видання відповідного наказу (розпорядження) про поновлення на посаді, зазначеній у судовому рішенні, при цьому, відсутній обов`язок для суб`єкта призначення під час виконання судового рішення вносити зміни до структури апарату (штатного розпису), якщо тільки такий обов`язок не покладено рішенням суду.
Суд повторно зауважує, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №140/14815/21 позивача було поновлено на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської ОДА з 03.11.2021. Вказаним судовим рішенням Волинську ОДА не було зобов`язано вносити зміни до структури апарату Волинської ОДА. Прийняття рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №140/14815/21 не унеможливлювало в подальшому повторно вирішувати питання про звільнення позивача із посади державної служби у зв`язку із її скороченням, за умови дотримання встановленого порядку, а виконання цього судового рішення не передбачало звільнення іншої особи з посади, яку обіймав позивач.
Суд бере до уваги, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №140/14815/21 в частині поновлення позивача на посаді було виконано у спосіб видання розпорядження від 02.08.2022 № 71-ос «Про поновлення ОСОБА_2 » (т.1, а.с.233), позивачу було видано перепустку (т. 1, а. с. 34, 239), та йому була нарахована та виплачена заробітна плата, про що свідчить довідка від 22.12.2022 №12.34/112 (т.2, а.с.3). Крім того, у період після видання розпорядження від 02.08.2022 № 71-ос «Про поновлення ОСОБА_2 » та до звільнення відповідно розпорядження від 06.10.2022 №90-ос «Про звільнення ОСОБА_2 » позивач більшість часу перебував у відпустці та у стані тимчасової непрацездатності, у зв`язку із чим були видані наказ по апарату Волинської ОВА від 10.08.2022 №90-к «Про надання відпустки ОСОБА_3 » (т.1, а.с.108) та від 26.09.2022 №110-к «Про продовження відпустки ОСОБА_3 » (т. 1, а.с.106).
Колегія суддів визнає слушними доводи суду першої інстанції про те, що позивач звертався із скаргою від 02.10.2022 щодо неналежного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №140/14815/21 до Міжрегіонального управління Національного агентства з питань державної служби у Волинській та Рівненській областях, яке листом від 27.10.2022 №195/7/02-06/22 повідомило позивача про відсутність підстав для прийняття рішення щодо проведення заходу контролю (т.2, а. с. 11-14, 110-112).
При цьому звільнення позивача із займаної посади до прийняття постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022 у справі №140/14815/21 не свідчить про протиправність оскаржуваного розпорядження від 06.10.2022 №90-ос «Про звільнення ОСОБА_2 ».
У контексті доводів апеляційної скарги про неможливість розгляду цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження та відповідно оскарження ухвали місцевого суду від 20 грудня 2022 року, то колегія суддів такі відхиляє та зазначає наступне.
У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина шоста статті 12 КАС України), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний законне містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12 КАС України) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина четверта статті 257 КАС України); якщо справа не належить до справ незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, це не забороняє її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, як і не вимагає, щоб такий розгляд відбувався за виключно за правилами загального позовного провадження (крім випадків, передбачених у частині четвертій статті 257 КАС України; за відсутності імперативних вимог до порядку розгляду справи (спрощеного або загального) презюмується, що суд розглядає (усі) адміністративні справи за правилами спрощеного позовного провадження; водночас, з урахуванням вимог, встановлених у частині третій статті 257 КАС України, суд може прийняти рішення про розгляд певної справи (яку дозволено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження) за правилами загального позовного провадження; скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд з підстави, встановленої пунктом 2 частини другої статті 353 КАС України, стосується тих випадків, коли суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, щодо якої процесуальний закон містить імперативні вимоги про розгляд за правилами загального позовного провадження.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 травня 2022 року в справі №640/594/20.
Колегія суддів наголошує про те, що лише та обставина, що розглядувана справа не є справою незначної складності, ще не визначає процедури її розгляду (тобто за правилами загального позовного провадження). Зважаючи на положення частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 КАС України, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження, немає. Скоріш навпаки, адже за відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суду дозволено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС України).
В постанові від 16.02.2023 у справі №580/4149/20 Верховний Суд вказав, що посада, яку займав позивач на момент існування спірних правовідносин, відноситься до посад державної служби категорії «Б», позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, а тому ця справа не відноситься до малозначних. Проте ця обставина автоматично не наділяє цю справу ознаками справи, що має виняткову складність і вимагає її розгляду із застосуванням особливостей загального позовного провадження.
Аналіз частини другої статті 12 та частини другої статті 257 КАС України дає підстави для висновку, що крім малозначних справ у порядку спрощеного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, за винятком справ, які обов`язково мають бути розглянуті в порядку загального позовного провадження. Перелік справ, що не можуть розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження, визначено у частині четвертій статті 12 та частині четвертій статті 257 КАС України.
Справи, пов`язані з проходженням публічної служби службовими особами, які у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне або особливо відповідальне становище, до вказаного переліку не відносяться. З урахуванням викладеного аргументи касаційної скарги про обов`язковість розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження є необґрунтованими.
Отже, оскільки ця справа не належить до справ незначної складності у значенні пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, однак заборони для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження відсутні, тому враховуючи також передбачені частиною третьою статті 257 КАС України обставини, окружний суд дійшов аргументованого висновку про можливість розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №460/6542/20, від 27.01.2022 у справі № 640/15957/20, від 30.06.2022 у справі №640/27145/20, від 28.02.2023 у справі №480/7097/20 та ін.).
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року в справі №140/7335/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 12 липня 2023 року.