П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/2753/22-а                               Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович                                                                                   Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
26 липня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Аніщенко А.О., 
представника позивача: Фуркал С.О.,      
представника відповідача: Франчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівлі, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.
          Короткий зміст позовних вимог.
          У серпні 2022 року Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просив визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-03-09-003263-а Державної аудиторської служби України.
          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
          Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року позовні вимоги задоволено.
          Визнано протиправним та скасовано висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-03-09-003263-а Державної аудиторської служби України.
          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
          Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.
          Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує доводи апеляційної скарги та просить оскаржуване рішення залишити без змін. 
          Рух справи у суді апеляційної інстанції.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2023 року розгляд справи продовжено у відкритому судовому засіданні.
          У судовому засіданні представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
          Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. 
          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
          Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, рішенням народних депутатів Чернівецької міської ради від 26.09.1963 №623/18 відповідно до листа Ради Міністрів УРСР від 01.07.1963 р. №87-864 та наказу Міністра комунального господарства УРСР від 18.07.1963 р. № 237 засноване Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово – експлуатаційне підприємство.
          Статутом Чернівецького МіськШЕП, який затверджено в новій редакції рішенням Чернівецької міської ради від 28.09.2021 р.№476, визначено, що основною метою діяльності підприємства є утримання в належному стані об`єктів благоустрою, вулично-дорожньої мережі комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, впровадження нових прогресивних технологій, форм організації виробництва та оплати праці, залучення інвестицій для оптимізації виробництва й задоволення потреб в послугах і продукції підприємства.
           26.08.2021 рішенням Чернівецької міської ради №397 вирішено закріпити з 01.10.2021 р. за Чернівецьким міським комунальним підрядним шляхово-експлуатаційним підприємством (далі - Чернівецьке міськШЕП) на праві господарського відання вулично-дорожню мережу комунальної власності сіл Коровія та Чорнівка.
           11.02.2022 довідкою Управління комунальної власності Чернівецької міської ради №14/02/290 зазначено, що Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово-експлуатаційне підприємство є балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі м. Чернівців, сіл Коровія та Чорнівка Чернівецької  міської територіальної громади.
           09.03.2022 позивач надав запрошення Чернівецькому МіськШЕП до участі у переговорній процедурі закупівлі.
           09.03.2022 Чернівецьке міськШЕП подало тендерну пропозицію у переговорній процедурі щодо надання послуг "Послуги з утримання вулично-шляхової мережі на території Чернівецької міської територіальної громади".
           09.03.2022 згідно з протоколом переговорів щодо закупівлі за переговорною процедурою про проведення переговорів по предмету закупівлі код ДК 021:2015-90610000-6; Послуги з прибирання та підмітання вулиць; вирішено замовником та представником учасника здійснено домовленість про підтвердження можливості надання послуг з утримання вулично-шляхової мережі Чернівецької міської територіальної громади на 2022 р. Предмет закупівлі : код ДК 021:2015-90610000-6 Послуги з прибирання та підмітання вулиць (Послуги з утримання вулично-шляхової мережі Чернівецької міської територіальної громади на 2022 р.). Процедура закупівлі – Переговорна процедура. Умови застосування переговорної процедури – відповідно до п.2 ч.2 ст.40 Закону України "Про публічні закупівлі" переговорна процедура закупівля застосовується замовником як виняток у разі : якщо роботи, товари чи послуги можуть бути виконані, поставлені чи надані виключно певним суб`єктом  господарювання за наявності одного з такого випадків: відсутність конкуренції з технічних причин.   
           05.04.2022 за наслідками переговорної процедури між позивачем та Чернівецьким МіськШЕП було укладено договір №68 на послуги з утримання вулично-шляхової мережі Чернівецької міської територіальної громади на 2022 р. про закупівлю послуг спеціалізованого санітарного транспорту.
           30.06.2022 згідно наказу №123 Державної аудиторської служби України розпочато моніторинг процедур закупівель відповідно до переліку, що додається.
          Моніторинг зазначеної закупівлі було розпочато 01.07.2022 та закінчено 19.07.2022, за результатами чого 20.07.2022 складено висновок про результати моніторингу процедури закупівлі №UА-2022-03-09-003263-а від 20.07.2022 (далі - висновок), який оприлюднено на порталі уповноваженого органу.
          У пункті 1 Констатуючої частини висновку зазначено, що надане замовником пояснення не підтверджує наявність умови застосування переговорної процедури закупівлі згідно пункту 2 частини другої статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі", щодо можливої відсутності конкуренції на відповідному ринку, внаслідок чого договір про закупівлю може бути укладено лише з одним підприємством, за відсутності при цьому альтернативи. Отже замовник не обґрунтував та документально не підтвердив наявність підстави застосування переговорної процедури закупівлі.
          Відповідно до пункту 2 Констатуючої частини висновку, за результатами аналізу питання визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюднення інформації про закупівлю, своєчасності укладення договору про закупівлю та внесення змін до нього, надання відповіді на запит органу державного фінансового контролю про надання пояснень щодо прийняття рішень та/або вчинення дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження  в рамках моніторингу процедури закупівлі – порушень не встановлено.
          Частиною 3 Констатуючої частини висновку, з огляду на встановлене порушення законодавства у сфері публічних закупівель, керуючись статтями 5 та 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та статтею 8 Закону України "Про публічні закупівлі" відповідач зобов`язав здійснити заходи щодо усунення виявленого порушення шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
          Не погоджуючись із висновком відповідача про результати моніторингу процедури закупівлі №UА-2022-03-09-003263-а від 20.07.2022, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
          Мотивувальна частина.
          Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі також - Закон №2939-XII).
          Відповідно до статті 1 цього Закону, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
          Статтею 2 Закону №2939-XII визначено головні завдання органу державного фінансового контролю, до яких належить здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
          Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
          Відповідно до пункту 1 Положення  про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 р. №43 (далі також - Положення №43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
          Згідно з підпунктом 1 пункту 3 Положення №43, основними завданнями Держаудитслужби є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю.
          За змістом підпункту 3 пункту 4 Положення №43, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль, зокрема, через здійснення моніторингу закупівель.
          Відповідно до пункту 7 Положення №43, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
          Статтею 5 Закону №2939-XII визначено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
          Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.
          Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
          Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України.
          Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон №922-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) - моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
          Частиною 1 статті 8 вказаного Закону передбачено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
          Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.
          Слід зазначити, що, згідно з приписами статті 13 Закону №922-VIII, закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог.
          Згідно з частинами 1-2 статті 20 Закону №922-VIII, відкриті торги є основною процедурою закупівлі.
          Під час проведення відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі заінтересовані особи. Для проведення відкритих торгів має бути подано не менше двох тендерних пропозицій.
          Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №922-VIII, переговорна процедура закупівлі використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю після проведення переговорів щодо ціни та інших умов договору про закупівлю з одним або кількома учасниками процедури закупівлі.
          Пунктом 2 частини 2 статті 40 Закону №922-VIII передбачено, що переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі, якщо роботи, товари чи послуги можуть бути виконані, поставлені чи надані виключно певним суб`єктом господарювання за наявності одного з таких випадків, зокрема, відсутність конкуренції з технічних причин, яка має бути документально підтверджена замовником.
          Згідно п. 8 ч. 6 ст. 40 Закону №922-VIII, повідомлення про намір укласти договір про закупівлю повинно містити таку інформацію обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі, експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі.
          З вищевказаного вбачається, що при застосуванні замовником переговорної процедури закупівлі у разі відсутності  конкуренції з технічних причин, відсутність конкуренції має бути документально підтверджена замовником і замовник самостійно  визначає  документ, який підтверджуватиме наявність такої обставини.
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач обґрунтував застосування переговорної процедури тим, що згідно рішення 9 сесії Чернівецької міської ради від 26.08.2021 року №397 "Про закріплення за Чернівецьким міським комунальним підрядним шляхово-експлуатаційним підприємством на праві господарського відання вулично-дорожньої мережі міста Чернівців, сіл Коровія та Чорнівка, і проведення технічної інвентаризації вулично-дорожньої мережі комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади", функції з обслуговування вулично-дорожньої мережі в м. Чернівцях з 01.01.2022 року передано КП "Чернівецький міськшеп". Також, відповідно до узагальненої бази даних обліку майна міської комунальної власності, Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово-експлуатаційне підприємство, являється єдиним балансоутримувачем міської вулично-шляхової мережі на території Чернівецької міської територіальної громади, що підтверджується довідкою, виданою Управлінням комунальної власності міської ради від 11.02.2022 року №14/02-290. Враховуючи викладене та беручи до уваги вимоги пункту 1 ст. 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та відповідно до п.2 ч.2 ст.40 Закону України "Про публічні закупівлі" є підстави застосувати переговорну процедуру закупівлі на надання послуг з утримання вулично-шляхової мережі Чернівецької міської територіальної громади на 2022р.
          Тому в даному випадку мало місце правомірне застосування переговорної процедури закупівлі, що підтверджено наданими позивачем документами, а отже має місце випадок, що передбачений пунктом 2 частини 2 статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: відсутність конкуренції з технічних причин, і ці обставини підтверджено замовником документально.
          При цьому, відповідач у поданій апеляційній скарзі зазначає, що перебування на балансі Чернівецького МіськШЕП вулично-дорожньої мережі не є винятковою умовою застосування переговорної процедури, визначеною статтею 40 Закону України «Про публічні закупівлі» та, відповідно, не є підтвердженням відсутності конкуренції з технічних причин.
          За наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що згідно з ч.1 ст.13 Закону №922-VIІІ закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог. Частиною 2 статті 13 Закону №922 визначено, як виняток та відповідно до умов, визначених у частині другій статті 40 цього Закону, замовники можуть застосовувати переговорну процедуру закупівлі.
          В обґрунтування застосування переговорної процедури, замовник посилається на відсутність конкуренції з технічних причин, якою також може бути посиланням на експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі. При цьому замовник самостійно визначає документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі (відповідно до листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 3304-04/60124-06 від 03.10.2020). 
          Підставами для застосування переговорної процедури стали: рішення 9 сесії Чернівецької міської ради від 26.08.2021 року №397 "Про закріплення за Чернівецьким міським комунальним підрядним шляхово-експлуатаціиним підприємством на праві господарського відання вулично-дорожньої мережі міста Чернівців, сіл Коровія та Чорнівка, і проведення технічної інвентаризації вулично-дорожньої мережі комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади”, відповідно до якого функції з обслуговування вулично-дорожньої мережі в м. Чернівцях з 01.01.2022 року передано КП "Чернівецький міськШЕП".
          Також, відповідно до узагальненої бази даних обліку майна міської комунальної власності, Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово-експлуатаційне підприємство, являється єдиним балансоутримувачем міської вулично-шляхової мережі на території Чернівецької міської територіальної громади, що підтверджується довідкою виданою управлінням комунальної власності міської ради від 11.02.2022 року №14/02-290.
          З огляду на викладене вище, відповідач не довів наявності порушень позивачем переговорної процедури закупівлі за оголошенням UA-2020-03-09-003263-а, які б могли вплинути на її кінцевий результат. При цьому, позивач довів наявність умов та підстав для застосування переговорної процедури на підставі п. 2 ч. 2 ст. 40 Закону № 922-VIII, у зв`язку з відсутність конкуренції з технічних причин.
          Надаючи правову оцінку способу усунення виявлених порушень, колегія суддів зазначає.
          У констатуючій частині оскарженого висновку відповідач у зв`язку із виявленням порушень під час моніторингу, керуючись статтями 5 та 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі» у п. 3 спірного висновку зобов`язує позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
          Статтею 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні " передбачено права органу державного фінансового контролю, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
          Колегія суддів зазначає, що ні вказаним Законом, ні іншим нормативно-правовим актом безпосередньо не встановлено право органів фінансового контролю вимагати застосування відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору.
          На переконання суду, такий захід реагування у вигляді зобов`язання розірвати укладений договір, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору, що наразі виконаний, є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу корупційним діям і зловживанням. Однак, колегія суддів зазначає, що у висновку про результати моніторингу закупівлі взагалі не йде мова про неефективне, незаконне, нецільове, тощо використання бюджетних коштів, що не узгоджується, як з завданнями відповідача, визначеними Положенням про Державну аудиторську службу України, так і з вимогою про застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору.
          Крім цього, відповідно до частини 1 статті 41 Закону №922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
          Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
          Відповідно до частин 1, 4 статті 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
          За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
          У частині першій статті 203 ЦК України наведено вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
          Частина перша статті 215 ЦК України визначає підставою недійсності правочину недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, встановлених наведеними приписами статті 203 Кодексу.
          Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
          Аналіз наведених нормативних підстав недійсності правочинів та її наслідків дає можливість дійти висновку, що інститут недійсності має на меті повне скасування правочину (розірвання договору) саме як юридичного факту, а його застосування має приводити до відновлення стану, який існував до укладення договору, який суперечить законодавству. 
          Відповідно до ст. 43 Закону №922-VIII договір про закупівлю є нікчемним у разі: 1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону; 2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону; 3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; 4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону; 5) якщо назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником не відповідає товарам, роботам чи послугам, що фактично закуплені замовником.
          Як вбачається з оскаржуваного висновку, відповідач не встановив випадків, які передбачені статтею 43 Закону №922-VIII, а тому вірним є висновок суду першої інстанції, що вказане виключає наявність будь-яких підстав про нікчемність договору про закупівлю.
          Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що у висновку про результати моніторингу процедури закупівлі спосіб усунення виявлених порушень Закону №922-VIII не відповідає вимогам пункту 8 частини другої статті 2 КАС України, оскільки не є пропорційними виявленим порушенням, відповідач не дотримався необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи (у вигляді розірвання укладеного договору через порушенням лише замовником вимог Закону України "Про публічні закупівлі") і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому такий висновок моніторингу є протиправним та має бути скасований.
          Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
          На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
          Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі   27 липня 2023 року.
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.