Постанова
Іменем України
 
19 вересня 2023 року                                 
                                                
м. Київ 
 
провадження №33/824/3918/2023
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ        Мазурик О. Ф.            
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Божок Лілі Володимирівни
 
на постанову Вишгородського районного суду Київської області
 
в складі судді Олійника С. В.
 
від 11 липня 2023 року
 
у справі №363/2977/23 Вишгородського районного суду Київської області
 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП 
 
громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , займає посаду командира 2 відділення 3 стрілецького взводу стрілецької роти, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 
 
                                            У С Т А Н О В И В:
 
02 червня 2023 року командиром стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії НГУ№174622 про те, що молодший сержант ОСОБА_1 , 02.06.2023, о 08 год. 30 хв., на території військової частини НОМЕР_2 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння.
 
В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 в супроводі капітана ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був направлений до медичного пункту частини для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою технічного засобу «Алкофор 105» (В2107300676). Виявлено вміст алкоголю                      1,51 проміле в умовах особливого періоду.
 
Постановою Вишгородського районного суду Київської областівід 11липня 2023 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на десять діб.
 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник                ОСОБА_1 - Божок Л. В. подала апеляційну скаргу, в якій посилалася на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права.
                                  
В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що протокол відносно ОСОБА_1 складено безпідставно, з огляду на те, що він не вживає алкоголь. Крім того, зазначала, що прохання ОСОБА_1 направити його до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння було проігноровано, а огляд проведено у медпункті військової частини, з використання несертифікованого алкотестера.
 
Зазначила, що диспозиція протоколу не відповідає диспозиції ч. 3 ст 172-20 КУпАП, з огляду на те, що у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, в той час як відповідальність за вказаною статтею наступає лише випадку перебування у стані сп`яніння.
 
Додала, що в мотивувальній частині постанови суду першої інстанції помилково вказано, що ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся, оскільки ОСОБА_1 свою вину не визнавав та ніяких пояснень до суду не писав.
 
За вказаних обставин просила скасувати постанову Вишгородського районного суду Київської області від 11.07.2022 рокута закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 14.08.2023, ні                  ОСОБА_1 , ні його захисник Божок Л. В. не з`явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені своєчасно та належним чином.
14 серпня 2023 року на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - Божок Л. В. про відкладення розгляду справи. Клопотання судом задоволено, судове засідання відкладено на 05.09.2023.
У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 05.09.2023, ні                  ОСОБА_1 , ні його захисник Божок Л. В. не з`явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені своєчасно та належним чином.
05 вересня 2023 року на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - Божок Л. В. про відкладення розгляду справи. Клопотання судом задоволено, судове засідання відкладено на 19.09.2023.
У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 05.09.2023, ні                  ОСОБА_1 , ні його захисник Божок Л. В. не з`явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені своєчасно та належним чином.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
 
Ні ОСОБА_1 , ні його захисник Божок Л. В., не зверталися до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного на 19.09.2023, з зазначенням  поважних причин і такі докази до суду не подавалися.
 
Від Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону надійшло клопотання  про розгляд справи без представника спеціалізованої прокуратури (а.с. 73-74).
 
За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності скаржника.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
 
Судом встановлено, що 02 червня 2023 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, молодший сержант ОСОБА_1 був виявлений на території військової частини НОМЕР_1 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння. Був направлений до медичного пункту частини для проходження огляду на стан сп`яніння. Огляд проводився за допомогою технічного засобу Алкофор 105 (В2107300676), та виявлено вміст алкоголю 1,51 проміле в умовах особливого періоду.
 
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП. Вина  ОСОБА_1 підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення, що був складений у присутності правопорушника серії НГУ за №174622 від 02.06.2023 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння №3104 від 02.06.2023; довідкою лікаря В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 № 3104; рапортом командира стрілецької роти (резервної) ОСОБА_6 від 02.06.2023, копією сертифікату схвалення системи управління якістю ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ»; копією сертифікату ТОВ «Сорбполімер-Аналітик» від 28.09.2023; копією військового квитка ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , у яких останній підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 №341 від 09.11.2022, наказу командира військової частини НОМЕР_3 №349 від 15.11.2022, копією наказу командира військової частини НОМЕР_3 №84 від 25.01.2023, службовою характеристикою на молодший сержанта ОСОБА_1 , копією постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2023 по справі                       №202/865/23, довідкою командира стрілецької роти (резервної) ОСОБА_6 від 11.07.2023, інструкцією з експлуатації алкотестера «Алкофор 105», копією сертифікату перевірки типу ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 28.11.2017 № 12/3/В/14/025-17, фото-зображеннями алкотестера «Алкоформ 105», заявою ОСОБА_1 про визнання вини.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. (Згідно ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).
Таким чином, нормами законодавства передбачено, що адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 настає також за знаходження військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Скаржник помилково вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те,що диспозиція протоколу не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і це свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду, з огляду на наступне.
Положеннями Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.08.2017 №726 (далі - Інструкція) встановлено механізм зі складання, оформлення, подання посадовими особами Національної гвардії України до відповідних судових органів матеріалів про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців Національної гвардії України.
 
Додатком 1 до Інструкції затверджено форму протоколу про військове адміністративне правопорушення КУпАП. 
 
Згідно п. 3 Розділу 2 Інструкції у протоколі зазначаються: дата і місце його складення; посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про військовослужбовця, який притягається до адміністративної відповідальності; місце, час учинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення; прізвища, ініціали та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення військовослужбовця, який притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
 
З наведеного слідує, що нормами законодавства визначено обов`язкові елементи протоколу про військове адміністративне правопорушення. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що обов`язковим елементом протоколу серії НГУ №174622 від 02.06.2023 є суть адміністративного правопорушення та нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
 
З вищенаведеного можна дійти висновку про те, що суть адміністративного правопорушення повинна відповідати диспозиції статті яка інкримінується порушнику.
 
Як вже зазначалось вище, адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 настає також у разі знаходження військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, відтак у суті правопорушення, яка зазначається у протоколі має бути, крім іншого, зазначено інформацію щодо нетверезого стану військовослужбовця.
 
Доводи апеляційної скарги, що у протоколі вказано про те, що  військовослужбовець ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, а не у стані алкогольного сп`яніння. Дійсно у протоколі так і вказано, однак у протоколі також зазначено, що проведений огляд ОСОБА_1 виявив вміст алкоголю в крові - 1,51‰. 
 
Із диспозиції протоколу НГУ №174622 вбачається, що молодший сержант                       ОСОБА_1 , 02.06.2023, о 08 год. 30 хв., на території військової частини НОМЕР_2 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в супроводі капітана ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був направлений до медичного пункту частини для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою технічного засобу «Алкофор 105» (В2107300676). Виявлено вміст алкоголю 1,51 проміле в умовах особливого періоду (а.с. 2).
 
Таким чином, доводи захисника про  невідповідність суті правопорушення диспозиції інкримінованої ОСОБА_1 статті КУпАП є безпідставними, з огляду на те, що суть адміністративного правопорушення, зазначена у протоколі, відображає що                  ОСОБА_1 на території в/ч НОМЕР_2 був виявлений з вмістом алкоголю в крові - 1,51‰, тобто у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає диспозиції ч. 3 ст. 172-20, за яким відповідальність настає у разі знаходження військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані.
 
Крім того, наявність в матеріалах справи інших доказів, не зазначених у необов`язковій до заповнення графі протоколу не спростовують висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
При цьому, долучені до протоколу пояснення свідків та ОСОБА_1 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, копія наказу, службова характеристика, витяги з наказів, копія сертифікатів, копія постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2023, копія військового квитка, є доказами у розумінні                    ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП. 
Захисник помилково вказує, що суд першої інстанції розцінив ознаки алкогольного сп`яніння, як доказ перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи наступне. 
 
Відповідно до пп. 1 п. 8 Розділу 2 Інструкції у разі виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або перебування на території військової частини з ознаками, які визначені в пунктах 3, 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція про порядок виявлення ознак сп`яніння), посадовою особою, уповноваженою командиром (начальником) військової частини (установи, закладу, підрозділу), проводиться огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), з використанням спеціального технічного засобу та тесту.
 
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння посадова особа інформує військовослужбовця, що підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та тесту, а також на його вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пп. 2 п. 8 Розділу 2 Інструкції).
 
Згідно з пп.4 п. 8 Розділу 2 Інструкції результати проведеного огляду на стан сп`яніння оформлюються актом, зразок якого наведено в додатку 2 до цієї Інструкції, який підписується посадовою особою, свідками та військовослужбовцем, стосовно якого проводився огляд.
 
З наведеного вбачається, що у разі виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або перебування на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, уповноваженою особою, проводиться огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, в присутності двох свідків чи, з урахуванням пп. 3 п. 8 Розділу 2 Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, результат якого оформлюється актом огляду.
 
Відтак, належним доказом перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані є саме акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та тесту.
 
Так, згідно долученого до протоколу акту огляду ОСОБА_1 №3104 від 02.06.2023, вміст алкоголю у видихнутому повітрі 1,51‰. ОСОБА_1 особисто у графі «з результатами згоден» написав своє ім`я та поставив підпис, зауважень не написав (а.с. 4)
 
Таким чином, доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, є саме акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння №3104, який долучено до протоколу, в якому також відображено результат огляду, і саме на підставі акту огляду, який кореспондується із протоколом, суд першої інстанції дійшов висновку про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, тобто у нетверезому стані. 
 
У разі незгоди військовослужбовця пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та тесту, його незгоди з результатом такого огляду, посадова особа не пізніше ніж протягом двох годин направляє його в супроводі двох представників Головного управління НГУ, військової частини для проведення медичного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд (пп. 7 п. 8 Розділу 2 Інструкції).
 
Отже, лише у разі незгоди ОСОБА_1 результатами огляду з використанням спеціального технічного засобу у відповідної посадової особи виникає обов`язок не пізніше двох годин направити його, для проведення медичного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд.
 
Однак матеріали справи не містять доказів висловлення незгоди ОСОБА_1 з результати огляду, з використанням спеціального технічного засобу, зафіксованому в акті огляду. Більше того, протокол та акт огляду підписані останнім без зауважень, а в протоколі зазначив, що вживав алкоголь напередодні, провину визнав. Такі обставини кореспондуються із письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими після проходження огляду з використанням спеціального технічного засобу, в яких останні зазначив, що провину визнає та повідомив, що вживав алкогольні напої напередодні за межами території частини. Також зазначив, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Алкофор 105» (В2107300676), результат якого показав 1,51‰. З результатом огляду згоден (а.с. 9).
 
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що прохання ОСОБА_1 направити його до медичного закладу охорони здоров`я, оскільки матеріалами справи не підтверджено обставин висловлення такого прохання чи негоди з результатами огляду, зафіксованими а акті огляду.
 
З тих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не вживає алкоголь.
 
Більше того, як вбачається з графи протоколу НГУ №174622 «чи піддавався протягом року адміністративному стягненню» ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, постанова від 01.02.2022 у справі №202/865/23. Згідно копії постанови судове рішення набрало законної сили 14.02.2023 (а.с. 12-13).
 
Відтак, як вбачається з протоколу його складено за дії вчинені в умовах особливого періоду, тобто за дії передбачені ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
 
Крім того, суд першої інстанції, з огляду Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час та з урахуванням положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану» дійшов вірного висновку, про те, що адміністративного правопорушення, вчинене ОСОБА_1 в особливий період.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Таким чином, висновок суд дійшов вірного висновку про перебування військовослужбовця ОСОБА_1 , на території військової частини НГУ НОМЕР_3 , під час несення служби, у стан алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, внаслідок чого складено протокол НГУ №174622, та як наслідок, винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
 
Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення в виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на десять діб, з огляду на наступне.
 
З мотивувальної частини постанови суду першої інстанції вбачається, що суд дійшов висновку, що достатньою мірою відповідальності за вчинення ОСОБА_1 адміністративне буде накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.
 
Більше того, в мотивувальній частині постанови суду першої інстанції вказано, що ОСОБА_1 вину визнав та просив суд обмежитись штрафом. Водночас суд зазначив, що ОСОБА_1 надав заяву, в якій визнав вину та просив суд обмежитись мінімальним строком гауптвахти.
 
Дійсно на аркуші справи 38 міститься заява, написана від руки та датована 11.07.2023, тобто в день судового засідання в якому було винесено оскаржувану постанову. У вказаній заяві зазначено: «вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-20 визнаю та прошу суд обмежитись мінімальним строком гауптвахти». 
 
Разом з тим, з огляду на заперечення скаржника факту подання такої заяви до суду та з огляду на те, що дана заява не містить відомостей щодо її реєстрації в системі документообігу суду, а також враховуючи, що суд першої інстанції, в мотивувальній частині постанови дійшов висновку про накладення стягнення у виді мінімального  штрафу, апеляційний суд вважає, що резолютивна частина постанови суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення у виді арешту з утримання на гауптвахті строком на десять діб не відповідає висновкам суду першої інстанції, викладених у мотивувальній частині постанови.
 
З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із зміною постанови суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення з арешту з утриманням на гауптвахті строком на десять діб на адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у мінімальному розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією ч.  3 ст. 172-20 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294  КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Божок Лілі Володимирівни - задовольнити частково.
Постанову Вишгородського районного суду Київської області від  11 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1  -  змінити в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією ч.  3 ст. 172-20 КУпАП з арешту з утриманням на гауптвахті строком десять діб на адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячінеоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить           17 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                 О.Ф. Мазурик