ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 вересня 2023 року           справа №200/5127/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року у справі  № 200/5127/22 (головуючий І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність суб`єкту владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                  В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність з непризначення в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 року до виплати сім`ї загиблого ОСОБА_2 додаткової грошової винагороди в належному розмірі, передбаченої пунктом 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168, надбавки за особливості проходження служби в належному розмірі, передбаченої пунктом 1 Розділу VI Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , передбачених підпунктом 8 пункту 6 та підпунктом 3 пункту 5 Постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та пунктом 3 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; 
- зобов`язати внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 року щодо загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 в частині виплати сім`ї загиблого додаткової винагороди за пунктом 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 у розмірі 397459,30 грн, виплати надбавки за особливості проходження служби в розмірі 84,5% з 22.06.2021 року до дня загибелі, одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту в розмірі 18160 грн, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі 528,60 грн та за 2022 рік в розмірі місячного грошового забезпечення за кожен рік, допомоги на оздоровлення за 2021 та 2022 роки в розмірі місячного грошового забезпечення за кожен рік, підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення, та виплатити вказані суми, з урахуванням вже виплачених сум.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2024 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, прийняти нове про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Вважає, що суд помилково відмовив в частині позовних вимог, а саме: зобов`язанні Військової частини НОМЕР_1 внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 року щодо загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 в частині виплати сім`ї загиблого одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту в розмірі 18160 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі 528,60 грн. та підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення. У відповіді на відзив від 17 квітня 2023 року позивач відмовився від вищевказаних вимог та визначила остаточну редакцію своїх вимог. Суд помилково відмовив у їх задоволенні, замість того, щоб закрити провадження в цій частині.
Також суд не звернув уваги і на інші вимоги, що викладені в іншій редакції, зокрема, вимогу про протиправне недонарахування її сину у квітні та травні 2022 року додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168, в сумі 110 860,22 грн. ( місяці недоврахування та сума була уточнена у відповіді на відзив).
Щодо додаткової грошової винагороди в належному розмірі, передбаченої пунктом 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168.
Як вбачається з наданої відповідачем довідки про нарахований дохід сина позивача у квітні та травні 2022 року, під час дії воєнного стану, йому нараховано додаткову винагороду по 30000,00 грн за кожен місяць згідно Постанови № 168.
В відзиві відповідач зазначає, що він не мав права на отримання цієї допомоги у розмірі 100000,00 грн.
При вирішенні цих вимог суд, вирішуючи відмовити в позові в цій частині послався на наступні документи: - рішення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 (яке насправді є телеграмою); окреме доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 року; протокол наради робочої групи з опрацювання єдиних підходів щодо порядку виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 16.04.2022 року, затвердженого заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України;  роз`яснення начальника управління внутрішнього контролю-помічника Головнокомандувача Збройних Сил України Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.06.2022 року № 346/565
Вказані документи не є нормативно-правовими актами, натомість Постанова КМУ № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» є нормативно -правовим актом вищої юридичної дії порівняно з іншими документами, та має бути застосована саме ця постанова, як нормативно-правовий акт вищої юридичної дії.
Відповідно до п. 1 Постанови № 168 (в редакції на спірний період квітень-травень 2022 року), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Безпосередня участь сина позивача у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, підтверджується довідкою про  участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони,відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення № 864 від 15.07.2022 року, з якої вбачається, що її син брав участь у цих заходах, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, зокрема у період з 13 лютого по 29 квітня 2022 року , та з 8 травня 2022 року по 20 червня 2022 року.
Вказана довідка видавалась на підставі наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України, наказів командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( номери наказів зазначені в довідці).
Ця довідка видавалась відповідно до Порядку № 413 від 20.08.2014 року (Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України).
На момент видачі довідки згідно з п.2 Порядку 413 (в редакції станом на дату видачі довідки) статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил,…, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
Згідно з пунктом 4 Порядку 413 (в редакції станом на дату видачі довідки) підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення: для осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, - витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення цих заходів.
Отже, відповідні документи, що підтверджують безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, подавались, і на їх підставі визначено, в які саме періоди мій син безпосередньо приймав участь у цих заходах. Довідка № 864 є чинною, та відповідачем належними доказами не спростована. Назва довідки повністю відповідає вимогам Постанови КМУ №168, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.
Таким чином, довідка № 864 від 15.07.2022 року підтверджує безпосередню участь мого сина в районах та в період зазначених заходів, отже суд дійшов помилкових висновків щодо відсутності факту безпосередньої участі мого сина у відповідних заходах у квітні та травні 2022 року.
Зокрема у спірних періодах (квітень та травень 2022 року) син позивача безпосередньо приймав участь у вказаних заходах: в квітні - з 1 по 29 квітня (відповідно 30 квітня - не приймав участь); в травні - з 9 по 31 травня (відповідно з 1 по 8 травня - не приймав участь), тому він мав право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн. в місяць пропорційно часу участі в цих місяцях.
Тобто відповідач за ці місяці мав виплатити 170860,22 грн додаткової винагороди, а виплатив 60000 грн. Оскільки син позивача мав право на цю суму, то ця сума має бути виплачена його матері.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/5127/22, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянка України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 , мати загиблого під час виконання бойового завдання військового ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 (свідоцтво про смерть видане Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) серії НОМЕР_5 від 28.06.2022 року).
Згідно Довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення № 864 від 15.07.2022 року, ОСОБА_2 з початку війни безпосередньо брав участь у бойових діях з 24.02.2022 року до 29.04.2022 року та з 09.05.2022 року до 20.06.2022 року.
Для отримання невиплачених на думку позивача сум грошового забезпечення свого сина, вона 08.07.2022 року звернулась листом до Міністерства оборони України, якому підпорядковуються військові частини, оскільки військова частина НОМЕР_1 розташована у м. Маріуполь, куди не надсилались листи. У вказаному листі позивача просила виплатити їй, як матері неотримане сином грошове забезпечення.
Вказана заява була отримана Міністерством оборони України 13 липня 2022 року, що підтверджується поштовим повідомленням, що міститься в матеріалах справи.
22 серпня 2022 року Військова частина НОМЕР_1 одним платежем виплатила позивачу грошове забезпечення її сина у розмірі 123575,05 грн.
15 листопада 2022 року ОСОБА_1 письмово звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1, як уповноваженого органу, куди направлено для обліку та зберігання документи ОСОБА_2 , із заявою про надання інформації, які виплати отримував ОСОБА_2 , однак відповідь на дату подання позову позивачу не надана.
Отже, позивач вважає, що їй було не повному обсязі виплачені суми грошового забезпечення її сина, вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не зазначення сум у Наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 року що порушує її права, як мати загиблого військового.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).
Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною першою статті 9 Закону № 2011 обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Абзацом 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011 встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначається Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 260).
Згідно з п.п. 1, 2 розділу ХХХ Порядку № 260 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.
У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.
Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.
Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 розділу ХХХ Порядку № 260).
Отже, ОСОБА_1 , як мати загиблого військового ОСОБА_2 має право на отримання грошового забезпечення її сина, яке він не отримав під час проходження служби.
Крім того, суд зазначає, що порядок виплати матері у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належного, але не отриманого ним до дня смерті грошового забезпечення регламентовано пунктами 1, 2 розділу ХХХ Порядку № 260, які не встановлюють, у цьому випадку, наявність рапорту, як передумови для виплати грошового забезпечення родичам військовослужбовця.
А отже, позивач не повинен прикладати додаткові дії для отримання таких виплат.
Щодо спірних сум грошового забезпечення загиблого ОСОБА_2 суд зазначає наступне.
Як вбачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 року, солдата ОСОБА_2 , навідника танкового взводу танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла, вибухової травми, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків, у зв`язку зі смертю, з 20 червня 2022 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. 
Вказаним Наказом наказано: виплатити членам сім`ї або близьким родичам загиблого грошового допомогу на поховання в розмірі 11965 грн; виплатити щомісячну премію в розмірі 230% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з «01» по «20» червня 2022 року; відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплатити сім`ї загиблого додаткову винагороду 100000 грн, у зв`язку із загибеллю внаслідок отриманих поранень, травм при виконанні службових обов`язків.
Також у вказаному наказі було зазначено, що допомогу на оздоровлення за 2022 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» отримав (наказ 628 від 01.06.2022 року); матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2022 рік не отримував; підйомну допомогу не отримував; постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався.
Як вбачається з довідки про нарахований дохід ОСОБА_2 від 07.04.2023 року № 0989/10/1534, за період проходження ним служби, він отримав у загальній сумі винагороду у розмірі 194980,04 грн., з яких: сума нарахованого грошового забезпечення - 139929,56 грн., сума індексації грошового забезпечення - 7884,58 грн., та одноразові виплати у розмірі 47165,90 грн., з яких: підйомна допомога у розмірі 10215,60 грн. (виплачена у вересні 2021 року), грошова допомога після укладання першого контракту у розмірі 18160,00 грн. (виплачена у вересні 2021 року), додаткова премія у розмірі 2538,07 грн. (виплачена у вересні 2021 року), винагорода за час виконання завдань у польових умовах у розмірі 2383,33 грн. (виплачена у жовтні 2021 року), матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань за 2021 рік у розмірі 530,00 грн. (виплачена  у листопаді 2021 року) та грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік у розмірі 13338,90 грн. (виплачена у травні 2022 року).
З огляду на викладене, суд відмовляє ОСОБА_1 в частині її позовних вимог, а саме: зобов`язанні військової частини НОМЕР_1 внести зміни до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 щодо загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 в частині виплати сім`ї загиблого виплати одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту в розмірі 18160 грн, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі 528,60 грн, та підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення, та виплати вказаних суми, з урахуванням вже виплачених сум, оскільки загиблий ОСОБА_2 отримував вказані грошові виплати.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача внести зміни до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 року щодо загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 в частині виплати сім`ї загиблого додаткової винагороди за пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у розмірі 397459,30 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 Постанови № 168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Згідно Довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення № 864 від 15.07.2022 року, ОСОБА_2 з початку війни безпосередньо брав участь у бойових діях з 24.02.2022 року по 29.04.2022 року, та з 9 травня 2022 року по 20 червня 2022 року.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 року де зазначено, кому виплачується додаткова винагорода в розмірі  100000 грн. пропорційно із розрахунку на місяць та відповідно до телеграми командира військової частини НОМЕР_6 № 1/566 від 17.06.2022 року.
На підставі рішення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 визначено, що додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).
До документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів відноситься: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойовий дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань; перебування підрозділів в районах ведення воєнних (бойових) дій визначених наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.
Згідно Протоколу наради робочої групи з опрацювання єдиних підходів щодо порядку виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 16.04.2022 року, затвердженого заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України зазначено, що військовослужбовцям (в тому числі і ті що забезпечують заходи в евакуації, ремонту техніки, продовольчого забезпечення, ведення служби, обліку документів тощо) здійснюється виплата винагороди в розмірі 100000 грн., у разі перебування цих військовослужбовців у складі угрупування військ в районі ведення бойових дій з урахуванням документального підтвердження участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки  та оборони.
Крім того згідно роз`яснення начальника управління внутрішнього контролю - помічника Головнокомандувача Збройних Сил України Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.06.2022 року № 346/565 зазначено, що військовослужбовці мають право на отримання винагороди в розмірі 100000 грн., якщо вони входять до складу Сил оборони держави та перебувають в районі ведення бойових дій лише за дні виконання бойових завдань.
Отже, військовослужбовець має право на виплату винагороди в розмірі 100000 грн. (пропорційно за час виконання бойових завдань), у разі: включення до складу угрупувань військ (сил) Сил оборони Держави; включення до бойового наказу (бойового розпорядження); внесення до рапорту безпосереднього командира підрозділу; перебування в районі ведення воєнних (бойових) дій.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1                                               (з адміністративно - господарської діяльності)  від 13.04.2022 року № 265 Про виплату додаткових винагород у лютому-березні 2022 року згідно додатку 1 до наказу ОСОБА_2 з 24.02.2022 року по 31.03.2022 року отримав додаткову винагороду в розмірі 100000 грн з розрахунку на місяць. Даний факт підтверджується, також, довідкою про нарахований дохід ОСОБА_2 від 07.04.2023 року № 0989/10/1534 (в березні 2022 року винагорода згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 виплачена в сумі 112500 грн.).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1                                               (з адміністративно - господарської діяльності)  від 03.05.2022 року № 390  Про виплату додаткових винагород у квітні 2022 року згідно додатку 2 до наказу ОСОБА_2 в період з 01 квітня по 30 квітня отримав додаткову винагороду в розмірі 30000 грн, що підтверджується довідкою про нарахований дохід ОСОБА_2 від 07.04.2023 року № 0989/10/1534 (в квітні 2022 року винагорода згідно постанови КМУ № 168 виплачена в сумі 30000 грн.). В період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року ОСОБА_2 не виконував бойові розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 тому на виплату додаткової винагороди з розрахунку  100000 грн. права не мав.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1                                               (з адміністративно - господарської діяльності) від 05.06.2022 року № 647 Про виплату додаткових винагород у травні 2022 року згідно додатку 2 до наказу ОСОБА_2 в період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року отримав додаткову винагороду в розмірі 30000 грн, що підтверджується довідкою про нарахований дохід ОСОБА_2 від 07.04.2023 року № 0989/10/1534 (в квітні 2022 року винагорода згідно постанови КМУ № 168 виплачена в сумі 30000 грн.). В період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року ОСОБА_2 не виконував бойові розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 в травні тому на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. права не мав.
Отже, як вбачається з довідки про нарахований дохід ОСОБА_2 від 07.04.2023 року № 0989/10/1534, він в період проходження служби отримав в загальній сумі 296100,80 грн. винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, у відповідності до наказів Про виплату додаткових винагород та виконання бойових розпоряджень.
З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованою позовну вимогу про зобов`язання відповідача внести зміни до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 року щодо загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 в частині виплати сім`ї загиблого додаткової винагороди за пунктом 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 у розмірі 397459,30 грн.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 внести зміни до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 щодо загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 в частині виплати сім`ї загиблого матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік в розмірі місячного грошового забезпечення та виплатити вказану суми, суд зазначає наступне.
Відповідно до розділу XXIV пункту 9 Наказу Міністерства Оборони України № 260 від 07.06.2018 року, виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Як вказує представник відповідача, а позивачем не доведено іншого, в період з 01.01.2022 року по 19.06.2022 року солдат ОСОБА_2 з рапортом про виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік не звертався.
Суд зазначає, що у військовій службі існують певні процедури та вимоги щодо оформлення рапортів на різні види допомоги та підтримки, у тому числі і на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Це може включати в себе виплати на лікування, придбання особистих речей та інші ситуації, коли солдат потребує фінансової допомоги.
Однак, якщо солдат не звернувся з відповідним рапортом, це означає, що він не заявив про свої потреби і проблеми. Військові власті можуть не знати про його проблеми, і, отже, не можуть надати допомогу без відповідної заяви
Таким чином, рапорт є необхідним кроком для отримання матеріальної допомоги від військових властей. Солдат повинен звернутися з відповідним рапортом, щоб отримати допомогу відповідно до встановлених процедур та правил
Отже, ОСОБА_2 не скористався своїм правом на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, оскільки не заявив про свої потреби.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що позовна вимога в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 внести зміни до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 щодо загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 в частині виплати сім`ї загиблого матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік в розмірі місячного грошового забезпечення та виплатити вказану суми також не підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 2 розділу XXIII Наказу МОУ № 260 від 07.06.2018 року, грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Наказом Генерального Штабу Збройних Сил України № 124 від 07.04.2017 року затверджено Інструкцію з діловодства у Збройних Силах України (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції зазначено документи, які створюються в Збройних Силах України, а саме:
Рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення, тощо) чи пояснення особистого характеру.
Солдат ОСОБА_2 з відповідним рапортом про надання йому відпустки та виплати грошової допомоги для оздоровлення у 2021 році до командування військової частини НОМЕР_1 - не звертався, а отже не скористався своїм правом, а отже, виплата грошової допомоги для оздоровлення у 2021 році також не може бути здійснена сім`ї загиблого.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 внести зміни до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 377 від 06.07.2022 року щодо загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 в частині виплати сім`ї загиблого надбавки за особливості проходження служби в розмірі 84,5% з 22.06.2021 року до дня загибелі, суд зазначає наступне.
Згідно пункту 1 Розділу VI Наказу 260 «Виплата надбавки за особливості проходження служби» військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків. 
Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків, або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років. 
Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.
Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55. Розрахунковий розмір надбавки за особливості проходження служби, отриманий шляхом множення мінімального розміру щомісячної надбавки на відповідний коефіцієнт, округлюється в бік збільшення до одного знака після коми.
Надбавка за особливості проходження служби у встановлених розмірах виплачується щомісяця з дня вступу до виконання обов`язків за посадою, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадою, до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою, яка передбачає цю надбавку.
Згідно пункту 16 Додатку «Перелік окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків, визначено, для військовослужбовців, які проходять військову службу на посадах: в екіпажах танків, збільшується мінімальний розмір надбавки на коефіцієнт 1,30.
Позивач, вважає, що оскільки її син з 22.06.2021 року по 21.09.2021 перебував на посаді навідника танкового взводу танкової роти танкового батальйону  військової частини НОМЕР_1 ; з 22.09.2021 року по 29.05.2022 перебував на посаді водія 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 ; з 30.05.2022 року по 20.06.2022 перебував на посаді навідника 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , то його розмір добавки за особливості проходження служби мав бути у підвищений на коефіцієнт 1,3, а отже на думку позивача розбір вказаної надбавки повинен був з 22.06.2021 року складати 84,5% (65%х1,3). 
Суд не погоджується з висновками позивача з огляду на наступне.
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині)           № 233 від 22.06.2021 року солдата ОСОБА_2 призначено Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 152-РС на посаду навідника танкового взводу танкової роти танкового батальйону  військової частини НОМЕР_1 з 22 червня 2021 року, зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.  Надано одну добу для приймання справ та посади
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 234 від 23.06.2021 року солдат ОСОБА_2 з 23 червня 2021 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, посадовий оклад 2910 грн. Згідно займаної посади виплачується щомісячна премія у розмірі 156% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахування окладу за військовим званням. 
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині).         № 335 від 23.09.2021 року солдата ОСОБА_2 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18 вересня 2021 року № 228-РС на посаду водія 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 з 22 вересня 2021 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, посадовий оклад 2820 грн. Згідно займаної посади виплачується щомісячна премія у розмірі 156% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахування окладу за військовим званням. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині).         № 303 від 30.05.2022 року солдата ОСОБА_2 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30 травня 2022 року № 98-РС на посаду навідника 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 з 30 травня 2022 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, посадовий оклад 2910 грн. Згідно займаної посади виплачується щомісячна премія у розмірі 264% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахування окладу за військовим званням.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині).         № 347 від 21.06.2022 року солдата ОСОБА_2 з 20 червня 2022 року знято з усіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині).         № 377 від 06.07.2022 року солдат ОСОБА_2 від 20 червня 2022 року виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю. В даному наказі зазначено про виплати членам сім`ї або близьким родичам загиблого: грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 11965 гривень (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять гривень); виплатити щомісячну премію в розмірі 230% посадового окладу; надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим ( спеціальним) званням та надбавки за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 01 по 20 червня 2022 року; додаткову винагороду в розмірі 100000 грн., згідно постанови КМУ від 28.02.2022 року   № 168 у зв`язку з загибеллю.
Отже, солдат ОСОБА_2 в період з 22.06.2021 року по 21.09.2021 року перебував на посаді навідника танкового взводу танкової роти танкового батальйону  військової частини НОМЕР_1 (Наказ № 233 від 22.06.2021); з 22.09.2021 року по 29.05.2022 року перебував на посаді водія 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (Наказ № 335 від 23.09.2021); з 30.05.2022 року по 20.06.2022 року перебував на посаді навідника 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (Наказ 303 від 30.05.2022 року).
Згідно пункту 16 додатку до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений Наказом МОУ № 260 від 07.06.2018 року (пункт 1 розділу VI) Переліку окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків, визначено Військовослужбовці, які проходять військову службу на посадах: в екіпажах танків, самохідно-артилерійських установок, зенітних самохідних установок, бойових машин піхоти, бойових розвідувальних і десантних машин, самохідних гаубиць;  у навчальних танкових частинах і підрозділах на посадах старших інструкторів та інструкторів по водінню танків і самохідно-артилерійських установок, які належать за штатом до обслуги екіпажів цих бойових машин як старші механіки-водії або механіки-водії.
Проте, як вбачається з рапорту командира танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 , в період перебування на посаді солдатом ОСОБА_2 навідником 1 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 та на посаді навідника 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , він не перебував в екіпажах, а отже надбавка за особливості проходження служби йому не виплачувалась так як він не мав на неї права.
Щодо доводів апелянта про процесуальні порушення судом першої інстанції, а саме, у відповіді на відзив від 17 квітня 2023 року позивач відмовився від частини вимог та визначив остаточну редакцію; суд помилково відмовив у їх задоволенні, замість того, щоб закрити провадження у відповідній частині, апеляційний суд зазначає, що ці процесуальні порушення не вплинули на правильність вирішення судом першої інстанції спору.
Щодо посилання апелянта на те, що суд не звернув уваги на інші вимоги, що викладені в іншій редакції, зокрема, вимогу про протиправне недонарахування її сину у квітні та травні 2022 року додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168, в сумі 110 860,22 грн. (місяці недоврахування та сума була уточнена у відповіді на відзив), апеляційний суд зазначає, що за матеріалами справи у період з квітня по травень 2022 року її син не виконував бойові розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , тому відсутні підстави для виплати додаткової винагороди в сумі 100000 грн.
Також, позивачем було заявлено клопотання про витребування доказів, яке обгрунтовано тим, що в матеріалах справи № 200/5127/22 наявна довідка про виплачене грошове забезпечення ОСОБА_2 , яку надано відповідачем на виконання ухвали суду про повторне витребування доказів. При цьому, вказана довідка підтверджує нарахування грошового забезпечення, однак не містить даних про дату виплати цих видів грошового забезпечення сину позивача та чи виплачене воно взагалі. Після загибелі її сина позивачу передані деякі особисті речі мого сина, серед яких була відсутня його банківська картка ПАТ «Приватбанк», на яку він отримував грошове забезпечення. Тобто, невідомо чи всі зазначені суми дійсно були перераховані її сину і впевнитись у належному перерахуванні коштів немає змоги.
Як вбачається з інформації АТКБ «Приватбанк» від 07.08.2023 року, наданої на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 17.07.2023 року, належні кошти сину позивача були перераховані відповідачем на особистий рахунок у відповідних розмірах.   
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність суб`єкту владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.
Керуючись ст.ст. 195, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                       П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року у справі  № 200/5127/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність суб`єкту владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 18 вересня 2023 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                  І.Д. Компанієць