ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Номер справи: 766/13192/21
Номер провадження: 22-ц/819/52/23

ПОСТАНОВА
Іменем України 
30 серпня 2023 року                                               м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого - Склярської І.В.,
суддів: Пузанової Л.В., Радченка С.О.,
секретар судового засідання Боровикова О.М.,
учасники справи:
позивач  Акціонерне товариство «Акцент –Банк»,
відповідач:   ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Херсонського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 
на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2021 року, ухвалене судом у складі судді Рядчої Т.І.,
за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент – Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 10.12.2019 року відповідач ОСОБА_1 приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Акцент-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, ОСОБА_1 дала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акцент-Банку разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві, а Витяг з Умов та Правил додається до позовної заяви. Також позивач зазначає, що всі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка»
У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 11.07.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 18508 грн.02 коп з яких: 13413,88 грн заборгованість за кредитом; 5094,014 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.12.2019 року в розмірі 18508 грн.02 коп з яких: 13413,88 грн заборгованість за кредитом; 5094,014 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Суд ухвалив:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.12.2019 року станом на 11.07.2021 року в сумі 13413,88 грн., а також 1645,20 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В задоволенні решти позову відмовити.
Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://а-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «А-БАНК», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-якій редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Суд вважав, що надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», Тарифи, з огляду на мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, у даному випадку - анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Також, застосувавши правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 , суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 позивач дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Проте, суд першої інстанції врахував, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерного товариства «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Оскільки строк повернення кредиту не було визначено сторонами, а тому згідно з положеннями ч. 2 ст. 530 ЦК України виконання зобов`язання позичальника перед банком визначається моментом пред`явлення вимоги, тобто в даному випадку зверненням з цим позовом до суду.
З урахуванням зазначеного, суд визнав обґрунтованими вимоги банку в частині заборгованості за тілом кредиту у сумі 13413,88 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Акцент-Банк», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості по процентам за користування кредитом скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення зазначеної заборгованості.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Акцент-Банк» не погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підпису на Тарифах та Умовах і Правилах зазначає, що відповідач в анкеті-заяві підтвердив під підпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись з змінами до них, викладеними на сайті банку.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитом, що також свідчить про ознайомлення останнього з Умовами і Правилами надання банківських послуг в АкцентБанку і погодився з ним, оскільки даний договір є договором оферти. Крім того, відповідачем за допомогою електронного підпису підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» у якому зазначена процентна ставка за кредитним договором.

(2) Позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18 508,02 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 * 100 = 248100 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», Тарифи, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору. 
Анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення відсотків за користування кредитом і інше позивачем на підтвердження підстав для стягнення відсотків не надано.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом встановлено, що 10.12.2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банке.
Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 3228 з номеру телефону у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг 10.12.2019 року підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» в якому зазначено наступне : підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абзац перший частини першої статті 207 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину;         потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Така правова позиція міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, яка в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення нарахованої банком заборгованості по відсотках за користування кредитом, а доводи апелянта в цій частині зводяться до незгоди з висновками суду, які ґрунтуються на нормах матеріального права та з урахуванням правовій позиції, викладеній у постанові суду касаційної інстанції від 03.07.2019 у справі №342/180/17.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, наданих позивачем доказах, а тому колегією суддів до уваги не приймаються.
Судова колегія вважає за можливе зазначити, що посилання у позовній заяви на пункти і текст Умов та правил надання банківських послуг не відповідають тексту редакції доданого позивачем до позову документу «Кредитні карти ОСОБА_2 ».
Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскарженій частині - без змін.
Щодо судових витрат
Судовий збір внаслідок відмови у задоволені апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 367, 374,  375, 382 ЦПК України, суд, 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк»- залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2021 року в оскарженій частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 30 серпня 2023 року.

Головуючий                                                 І.В. Склярська

Судді                                                                 С.В. Радченко

                                                                        Л.В. Пузанова