Справа № 133/697/23
Провадження № 22-ц/801/1506/2023
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач:Медвецький С. К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року	Справа № 133/697/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),
суддів: Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,
за участю секретаря судового засідання – Різник Д. С.,
учасники справи:
заявник: ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – Козятинська міська рада,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 133/697/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 червня 2023 року, постановлену у складі судді Пєтухової Н. О.,
встановив:
Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції
У березні ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
У заяві просила встановити, що в свідоцтві від 04 липня 2012 року, виданому Козятинською міською радою на її ім`я про право власності на будинок, помилково зазначена адреса будинку: АДРЕСА_1 , а фактично їй належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 .
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 червня 2023 року відмовлено у відкриті провадження у справі.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У червні 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись, на порушення судом норм процесуального права просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано заінтересованій особі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2023 року справу призначено до розгляду на 13 липня 2023 року о 09:40 год з повідомленням сторін.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2023 року для розгляду цієї справи замінено суддю Копаничук С. Г. та визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Медвецький С. К., судді: Оніщук В. В., Рибчинський В. П.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
оскаржувана ухвала є такою, що створює перешкоди у доступі до правосуддя, а вимоги ухвали не ґрунтуються на положеннях закону;
суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність публічно-правового спору.
Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.
Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Установлено, що ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху з огляду на те, що матеріали заяви не містять доказів звернення заявниці до Козятинської міської ради Вінницької області у позасудовому порядку щодо виправлення помилки у свідоцтві, неможливості вирішення цього питання або відмови у його вирішенні.
02 травня 2023 року заявницею надано відповідь міського голови щодо втрати функцій Козятинською міською радою з оформлення права власності на нерухоме майно з видачою свідоцтва у зв`язку з втратою чинності Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно з 01 січня 2013 року.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху з огляду на те, що матеріали заяви не містять доказів звернення заявниці до державного реєстратора у позасудовому порядку щодо виправлення помилки у свідоцтві, неможливості вирішення цього питання або відмови у його вирішенні. 
Ці обставини перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 червня 2023 року відмовлено у відкриті провадження у справі.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З таким висновком суду апеляційний суд не може погодитись з огляду на таке.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Частиною першою статті 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
З указаного слідує, що законом передбачено встановлення в судовому порядку юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.
Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.
Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц зроблено висновок, що:
«суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право».
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Установлено, що ОСОБА_1 у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення просила встановити факт належності їй на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Матеріали заяви не містять відомостей того, що заявниця просить визнати неправомірними дії Козятинської міської ради та державного реєстратора щодо незаконності відмови внесення виправлень адреси на об`єкт нерухомого майна, а також доказів неправомірності таких дій.
Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що указаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Відомостей, які б спростували викладені заявницею обставини та свідчили про наявність у справі спору про право у сфері публічно-правових відносин, у суду першої інстанції на момент відкриття провадження у справі не було, тому висновок суду про відмову у відкритті провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України, є необґрунтованим та передчасним.
Відмовивши у відкритті провадження без додержання вимог процесуального закону, суд першої інстанції фактично позбавив заявницю права на доступ до суду для розгляду її заяви в порядку окремого провадження, яке є гарантованим правом людини, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав, як то перебачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Підсумовуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, є передчасним, а тому ухвалу слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Ухвала про відмову у відкритті провадження постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 червня 2023 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

 
судді:                                         Віталій ОНІЩУК

                                         Віктор РИБЧИНСЬКИЙ