ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 645/2546/23 Головуючий 1 інстанції: Іващенко С.О. 
Провадження №: 33/818/880/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ст.122-4,124 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2023 року  Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , з участю його захисника Мельника І.В., з участю потерпілого ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 07 2023 року, - 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, Котелевського району с. Терни, громадянина України, працюючого ст. слідчим СВ ВП №1 ХРУП №1 в Харківській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 коп.
Судом першої інстанції встановлено, він що 21.05.2023 о 22 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту Льва Ландау, 56/2, в м. Харкові, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль «Ford», державний номерний знак НОМЕР_3 від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їхнім власникам завдано матеріальної шкоди, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 ПДР України.
Окрім того, ОСОБА_1 , в порушення п. 2.10-а ПДР України, будучі учасником ДТП, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 033350 від 06.06.2023.
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, до даної ДТП причетна невідома дівчина яка керувала автомобіля «Lexus».
Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджувались протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №033349 від 06.06.2023 та ААД № 033350 від 06.06.2023, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
Таким чином, суд визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимог п.12.1 та п. 2.10-а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 07 2023 року у справі про адміністративне правопорушення №645/2546/23 та містить прохання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що постанова Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 07 2023 року, на його думку є поспішною та достатньо не обґрунтованою. 
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції підійшов до виконання своїх обов`язків дещо формально, доказів не досліджував, істину в належному порядку встановити не намагався, а рішення прийняв безпідставно та упереджено. Вказується, що судом першої інстанції були порушені права потерпілого і як наслідок, через непрофесійні дії поліцейських та упереджене ставлення суду, до відповідальності було притягнуто особу, яка не є винуватою.
Потерпілий ОСОБА_2 посилається у апеляційній скарзі на Постанову Верховного Суду від 23 12 2015 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та на ст.ст. 247, 251, 268, 280, 283, 284 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження 

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_1 - адвокат Мельник І.В. просили про задоволення апеляційної скарги та про скасування постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 07 2023 року у справі про адміністративне правопорушення №645/2546/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 - адвоката Мельника І.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а матеріали справи поверненню для додаткової перевірки обставин з огляду на наступне. 

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №033349 від 06.06.2023 ОСОБА_1 , 21.05.2023 о 22 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-ту Льва Ландау, 56/2, в м. Харкові, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобіль «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_3 від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їхнім власникам завдано матеріальної шкоди, чим він порушив вимоги п.12.1 ПДР України.
Окрім того, ОСОБА_1 , в порушення п. 2.10-а ПДР України, будучи учасником ДТП, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, про що на нього складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 033350 від 06.06.2023.
Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.3Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Разом з тим,  порушення ОСОБА_1 пункту п. 2.10-а, п.12.1 ПДР України  не обґрунтовується достатнім чином доказами виходячи з матеріалів справи. 
Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма іншими наявними матеріалами справи. 
Отже при розгляді справи судом першої інстанції допущена неповнота та однобічність.
Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суд першої інстанції не забезпечив достатнім чином реалізацію прав учасників процесу, не з`ясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.
В залі судового засідання захисник ОСОБА_1 - адвокат Мельник І.В. пояснив, що в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди правопорушник ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні автомобіля марки «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1 , а за кермом авто перебувала жінка на ім`я ОСОБА_4 . 
Такі факти підтверджує і потерпілий ОСОБА_2 та посилається на записи з камер відеоспостереження, де, на його погляд, було чітко видно, що безпосередньо перед скоєнням ДТП за кермом автомобіля марки «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебувала особа жіночої статі. Також потерпілий ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу, добровільно відшкодував йому завдані матеріальні збитки, так як володільцем авто причетним до ДТП є сам ОСОБА_1 .
Органом дізнання та судом першої інстанції не було опитано належним чином учасників ДТП та можливих свідків ДТП, не було встановлено особу, яка дійсно могла керувати транспортним засобом «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1 ,була допущена певна неповнота та однобічність.
Постанова суду згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Враховуючи вищевикладене, Фрунзенський районний суд м. Харкова передчасно зробив висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, внаслідок чого прийняв поспішне та недостатньо мотивоване рішення по справі.
Враховуючи викладене, а також допущену неповноту та однобічність, постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню, а матеріали справи направленню начальнику ВАП Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області на дооформлення.
За результатами перевірки, в разі підтвердження наявності порушень ПДР в діях водія ОСОБА_1 , чи іншої особи вирішити питання про їх відповідальність.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -                                                         

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 07 2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст.124 КУпАП, - скасувати.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - задовольнити частково.

Матеріали справи направити начальнику ВАП Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області для додаткової перевірки і дооформлення. 
Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                 О.М. Курило