УХВАЛА
 
17 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 645/7759/20
провадження № 61-11708ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Головко Ігор Вячеславович , на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 липня 2023 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Харківської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, треті особи: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Відділ містобудування та архітектури Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання права власності на нерухоме майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
06 серпня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Головко І. В. ,  через систему «Електронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу 
на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2021 року 
та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 липня 2023 року у вказаній справі.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду 
та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, виходячи 
з наступного.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених
у частині третій цієї статті.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Головко І. В. , у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження судових рішень зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Разом з тим, посилаючись у касаційній скарзі як на підставу, на якій подається касаційна скарга на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Головко І. В. , у  касаційній скарзі не зазначає щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.
 
У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
З урахуванням викладеного, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказати щодо застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості інших учасників справи.
 
Також згідно з частиною 3 статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
 
Відповідно до підпункту 15.4 пункту 15 Положення ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням 
за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону 
№ 5076-VI.
 
Аналіз доданого до касаційної скарги ордеру серії АХ № 1034349 від 01 серпня 2023 року свідчить, що у графі «назва органу, у якому надається правова допомога» зазначено «Верховний Суд України».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі 
№ 9901/939/18 (провадження № 11-1521заі18) вказано, що: «Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється 
на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, 
що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 
4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката 
на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону № 5076-VI). На підставі підпункту 15.4 пункту 15 Положення ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, 
із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно 
до статті 19 Закону № 5076-VI. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, 
що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога». При цьому в разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, у якому адвокат надає правову допомогу».
 
Разом з тим, повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 представником Головком І. В. у Верховному Суді вказаний ордер серії 
АХ № 1034349 від 01 серпня 2023 року не містить. Будь-якого іншого документу, що посвідчує повноваження представника у Верховному Суді до касаційної скарги не додано.
 
Отже, на підтвердження повноважень адвоката Головка І. В. підписувати касаційну скаргу, яка подана у серпні 2023 року, та представляти у Верховному Суді інтереси ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції необхідно надати оформлений належним чином відповідний документ.  
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього  Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Головко Ігор Вячеславович , на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова 
від 02 грудня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 липня 2023 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                          В. В. Сердюк