ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року 
м.Черкаси   

Справа № 705/4805/15-ц		
Провадження № 22-ц/821/1006/23		

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л.І.,
суддів:  Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.,
секретаря – Ярошенка Б. М.,

учасники справи:
заявник –  ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа у справі № 705/4805/15-ц, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 10 листопада 2020 року таким, що не підлягає виконанню, у складі головуючого судді Піньковського Р.В., повний текст ухвали складено 03 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в :

01 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Подана заява мотивована тим, що в серпні 2015 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено. 
Постановою апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсиббанк» задоволено частково. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість по тілу кредиту та процентами в розмірі 21 413,89 доларів США і пеню в розмірі 10 514,99 грн. 
Постановою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_2 про заміну АТ «Укрсиббанк» правонаступником задоволено. Замінено сторону у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з АТ «Укрсиббанк» його правонаступником – ОСОБА_2 . 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» задоволено. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пеню в розмірі 10 514,99 грн. Також стягнуто судовий збір у розмірі 8 285,45 грн. 
10 листопада 2020 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист у справі № 705/4805/15-ц (2/705/48/18) про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пеню в розмірі 10 514,99 грн.
На підставі вказаного виконавчого листа, 10 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем відкрито виконавче провадження № 63572921 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пеню в розмірі 10 514,99 грн. 
27 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року. 
15 грудня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. 
02.06.2021 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Черкаського апеляційного суду від 29.10.2020 змінено, зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсоткам за користування кредитом з 19 426,70 доларів США до 18 963,43 доларів США та розміру пені – з 10 514,99 грн до 6 091,80 грн. 
10 червня 2021 року на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 від 09.06.2021, разом із постановою Верховного Суду від 02.06.2021 по справі № 705/4805/15-ц, якою змінено постанову Черкаського апеляційного суду від 29.10.2020, на підставі якої видано виконавчий документ, в частині зменшення розміру стягнутої з боржника на користь кредитора суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, поновлено виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.10.2020 в незмінній частині, приватним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 63572921.
Також 10 червня 2021 року на підставі заяви ОСОБА_2 приватним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою останній фактично вніс зміни у виконавчий документ. 
Крім того, у заявника виникає сумнів щодо можливості надання стягувачем ОСОБА_2 приватному виконавцю як самої постанови Верховного Суду від 02.06.2021, так і виконавчого листа із зміненими сумами, які підлягають стягненню, оскільки як відомостей про отримання вказаної постанови, так і про зміни у виконавчому листі, матеріали справи № 705/4805/15-ц не містять. Натомість, в матеріалах справи знаходиться постанова Верховного Суду, яка була надіслана Верховним Судом на адресу стягувача ОСОБА_2 і не була отримана останнім у зв`язку із закінченням строків зберігання в поштовому відділенні, що в свою чергу, на її думку, свідчить про неможливість її надання приватному виконавцю. 
Вказує, що сума заборгованості вказана у виконавчому листі не відповідає дійсності, так як є відмінною від суми заборгованості зазначеної у рішенні суду, цей виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню. 
Вважає, що виконавчий лист № 705/4805/15-ц від 29 жовтня 2020 року відносно суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пені в розмірі 10 514,99 грн, повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки втратив свою законну силу з моменту винесення постанови Верховного Суду від 02.06.2021 по справі № 705/4805/15-ц.
З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 просила суд зупинити виконавче провадження № 63572921 від 10.11.2020 відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пені в розмірі 10 514,99 грн. 
Витребувати виконавчий лист №705/4805/15-ц, який видано Уманським міськрайонним судом Черкаської області 10.11.2020 у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М.
Визнати виконавчий лист № 705/4805/15-ц, який видано Уманським міськрайонним судом Черкаської області 10.11.2020 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню – відмовлено.
Мотивація ухвали зводиться до того, що суд, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа № 705/4805/15-ц, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 10.11.2020 року таким, що не підлягає виконанню.
Судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 02.06.2021 постанову, якою з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються кредитні кошти, було змінено лише в частині зменшення розміру стягуваних коштів. У відповідності з вказаним рішенням суду касаційної інстанції, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа 10.06.2021 було винесено постанову про внесення змін в автоматизованій системі виконавчого провадження а саме, замість резолютивної частини: «стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пені у розмірі 10 514,99 грн» зазначити резолютивна частина: «стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 18 968,43 доларів США та пені у розмірі 6091,80 грн». При цьому, цією ж постановою визначено про те, що резолютивну частину всіх процесуальних документів виконавчого провадження, які винесені виконавцем у виконавчому провадженні № 63572921, викласти (вважати вірною) наступного змісту: стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 18 968,43 доларів США та пені у розмірі 6 091,80 грн, що цілком відповідає постанові Верховного Суду від 02.06.2021.
Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в розумінні приписів ст. 432 ЦПК України, так як рішення суду не виконано та після винесення судом касаційної інстанції постанови про зміну рішення в частині зменшення суми стягуваного з ОСОБА_1 боргу та пені, постановою приватного виконавця внесені відповідні зміни в межах виконавчого провадження з метою належного виконання виданого 10.11.2020 виконавчого листа № 705/4805/15-ц у відповідності до прийнятого судом остаточного рішення, яке підлягає обов`язковому виконанню, що не потребує відповідно до приписів закону повторної видачі виконавчого листа.
В апеляційній скарзі, поданій 27 травня 2023 року через засоби поштового зв`язку,  ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, постановленою при неповному дослідженні обставин справи, просила її скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.
Мотивація скарги зводиться до того, що відмовляючи в задоволенні заяви, суд дійшов помилкового висновку, що передумовою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню є лише одна із наступних обставин: помилковість листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок припинився з інших причин, при цьому не взяв до уваги те, що словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.
Оскільки в касаційному порядку було змінено рішення Черкаського апеляційного суду від 29.10.2020 у справі № 705/4805/15-ц , це є самостійною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Згідно з ч. ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду, яка у відповідності до ст. 258 ЦПК України є видом судових рішень, відповідає приведеним вимогам закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно до приписів ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред’явленні до примусового виконання лише в межах установлених строків.
При цьому приведена норма Закону передбачає підстави переривання строків пред’явлення виконавчого документа до виконання та відповідно право повторного його пред’явлення у разі повернення без виконання в межах строку визначеного цим Законом.
       Відповідно до положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов’язок боржника відсутній повністю чи частково у зв’язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Згідно до змісту вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов’язок боржника відсутній повністю чи частково у зв’язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов’язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов’язання визначені Главою 50 розділу І книги п’ятої ЦК України.
Так, зобов’язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов’язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов’язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Колегія суддів наголошує на тому, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред’явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред’явлення цього листа до виконання.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов’язок боржника відсутній повністю чи частково у зв’язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
У постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 (провадження №61-45337св18) Верховний Суд вказав, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов’язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов’язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2018 року в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.
Постановою апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсиббанк» задоволено частково. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість по тілу кредиту та процентами в розмірі 21 413,89 доларів США і пеню в розмірі 10 514,99 грн. 
Постановою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» задоволено. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пеню в розмірі 10 514,99 грн. Також стягнуто судовий збір у розмірі 8 285,45 грн. 
10 листопада 2020 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист у справі № 705/4805/15-ц (2/705/48/18) про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пеню в розмірі 10 514,99 грн.
На підставі вказаного виконавчого листа, 10 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. відкрито виконавче провадження № 63572921 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пені в розмірі 10 514,99 грн.
Також встановлено, що 15 грудня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.
02.06.2021 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Черкаського апеляційного суду від 29.10.2020 змінено, зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсоткам за користування кредитом з 19 426,70 доларів США до 18 963,43 доларів США та розміру пені – з 10 514,99 грн до 6 091,80 грн.
       У відповідності з вказаним рішенням суду касаційної інстанції приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа 10.06.2021 було винесено постанову про внесення змін в автоматизованій системі виконавчого провадження а саме, замість резолютивної частини: «стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пені у розмірі 10 514,99 грн» зазначено резолютивна частина: «стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 18 968,43 доларів США та пені у розмірі 6091,80 грн». При цьому, цією ж постановою визначено про те, що резолютивну частину всіх процесуальних документів виконавчого провадження, які винесені виконавцем у виконавчому провадженні № 63572921, викласти (вважати вірною) наступного змісту: стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 18 968,43 доларів США та пені у розмірі 6091,80 грн, що цілком відповідає постанові Верховного Суду від 02.06.2021.
Із наведеного слідує, що постанова апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року, яка була змінена судом касаційної інстанції, вступила в законну силу та підлягає до виконання.
Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження виконання рішення суду ОСОБА_1 .
Крім того, дії приватного виконавця Недоступа Д.М. щодо внесення змін до автоматизованої системи виконавчого провадження в частині розміру стягуваної заборгованості, відповідають резолютивній частині постанови Верховного Суду від 02 червня 2021 року, а також узгоджуються зі змістом п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», п. 7 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження. Вказані дії приватного виконавця базуються на відомостях, отриманих виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, та спрямовані на надання сторонам виконавчого провадження достовірної інформації про це провадження.
Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в розумінні приписів ст. 432 ЦПК України, так як рішення суду не виконано та після винесення судом касаційної інстанції постанови про зміну рішення в частині зменшення суми стягуваного з ОСОБА_1 боргу та пені, постановою приватного виконавця внесені відповідні зміни в межах виконавчого провадження з метою належного виконання виданого 10.11.2020 виконавчого листа № 705/4805/15-ц у відповідності до прийнятого судом остаточного рішення, яке підлягає обов`язковому виконанню, що не потребує відповідно до приписів закону повторної видачі виконавчого листа.
Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду судом першої інстанції і додаткового правового аналізу не потребують, на законність ухвали суду не впливають та спростовуються встановленими вище обставинами справи.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа у справі № 705/4805/15-ц, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 10 листопада 2020 року таким, що не підлягає виконанню – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Текст постанови складено 17 серпня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко 

Судді: В.Г. Бородійчук

Л. В. Нерушак