ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/5581/21  Номер провадження 22-ц/814/596/23	Головуючий у 1-й інстанції Зуб Г.А.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дряниця Ю.В., Пилипчук Л.І., 
розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київський районного суду м.Харкова від 20 грудня 2021 року (час ухвалення судового рішення з 11:13:59 год до 11:33:29 год,  дата виготовлення повного тексту судового рішення – 05 січня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 грн щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дочкою повноліття.
В обґрунтування позову вказував, що сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкають окремо. Донька проживає з позивачем. Відповідач не надає кошти на утримання дитини, однак має можливість надавати допомогу в утриманні, оскільки є фізичною особою-підприємцем, має стабільний дохід, інших утриманців не має, має у власності транспортний засіб, є власником 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та є одним із засновників ТОВ «Андівіан» та ТОВ «ТРАНС-МІСІЯ».
Донька відвідує приватний ліцей, вартість навчання у якому за рік склала 83 000 грн, середньомісячна вартість послуг з харчування склала дає 2 000 грн, дитина відвідує додаткові заняття з карате, української мови, за які сплачує позивач. Крім того, позивач сплачує кошти за відпочинок дитини за кордоном.

Рішенням Київський районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 коп. щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь Держави в розмірі 908 гривень 00 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернуто до негайного виконання.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про стягнення аліментів у сумі 2 500 грн щомісячно.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що розмір аліментів, встановлений судом, є необґрунтовано завищеним. Вибір учбового закладу є примхою позивача, а не потребою дитини. Наявність в матеріалах справи чеків на придбання дитячого одягу не свідчить про те, що саме ОСОБА_4 купувались речі, оскільки у позивача є ще три дитини. 
Звертала увагу, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складає 2 395 грн і спільна дитина не має вад здоров`я, особливих потреб у навчанні, дієтичному харчуванні, тощо, а тому вимоги позивача є завищеними. Надані позивачем докази на підтвердження матеріального стану відповідача були актуальні станом на 2018 рік, а зараз її дохід складає 10 500 грн щомісячно, тому визначений розмір аліментів складатиме надмірний тягар для неї та не залишить коштів для існування.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2022 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. 
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 06.08.2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Хіль Л.М., суддів учасників колегії Дряниця Ю.В., Пилипчук Л.І.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2023 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дряниця Ю.В., Пилипчук Л.І. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 з посади судді Полтавського апеляційного суду рішенням Вищої ради правосуддя № 474/0/15-23 від 09 травня 2023 року та відрахування зі штату суду наказом голови № 4.7-09/16 від 11 травня 2023 року.

Правом подачі відзиву позивач не скористався.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу – без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 01.02.2002 до 27.11.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2015 (а.с.15)
Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 15 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 16 липня 2019 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю. Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15-34).
01.04.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено шлюб (а.с.35), від якого народились діти: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.36-38).
Дитина сторін відвідує Харківський приватний ліцей «Перша Українська Школа» Харківської області, позивач сплачує за її навчання та харчування.
ОСОБА_1 є ФОП та одним із засновників ТОВ «Андівіан» і ТОВ «ТРАНС-МІСІЯ», її дохід за 2018 рік склав 779 350 грн, має кошти на банківських рахунках, дохід від підприємницької діяльності за період з 01.01.2021 по 31.05.2021 склав 52 500 грн, має у власності 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем жодних документів, які б підтверджували відсутність доходу та його розмір, а також доказів неспроможності сплати аліментів у визначеному судом розмірі не надано.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
С статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, дочка, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18).
ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, проте доказів її доходу за станом на час звернення до суду з позовом матеріали справи не містять. 
У контексті наведених обставин, наявних в матеріалах справи доказів, наданого законом права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_2 .
Визначений судом розмір аліментів у сумі 6 000 грн буде в повній мірі забезпечувати повноцінний розвиток доньки сторін. 
У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України).
Апеляційний суд не приймає до уваги докази і обставини, на які зроблене посилання в апеляційний скарзі, оскільки вони не досліджувалися судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, враховуючи предмет спору і встановлені фактичні обставини, не є істотними і такими, що потребують детальних відповідей, у розумінні сталої практики Європейського суд з прав людини щодо застосування пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд   
У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 17 липня 2023 року.

     Головуючий суддя                                                      О.А.Лобов  

     Судді                                                                            Ю.В.Дряниця 

Л.І.Пилипчук