ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1143/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/22/23 Категорія: на ухвалу 	Казидуб О.Г. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       11 липня 2023 року                                                          м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Новіков О.М. 	
секретар 	Широкова Г.К.	

учасники справи:
позивач (скаржник) –  ОСОБА_1 ,
відповідач –  ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката Дон В.О. на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.06.2023 (повний текст складено 07.06.2023, суддя в суді першої інстанції Казидуб О.Г.) про розстрочення виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.04.2023 позовні вимоги у справі задоволено частково та: визнано автомобіль марки «Субару», модель «OUTBACK», 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя стоірн; визнано право власності на вказаний автомобіль за ОСОБА_2 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частину в праві спільної сумісної власності на автомобіль в розмірі 175 831, 50 грн.; в решті позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з проведенням експертного авто товарознавчого дослідження, в розмірі 1 500,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 083,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Левченко М.Д., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про розстрочення виконання вказаного рішення із визначенням щомісячних платежів в сумі 15 984,68 грн. протягом 11 місяців. Просить врахувати суд ту обставину, що позов в частині визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та його поділу відповідачем визнано повністю. З 20.03.2023 відповідач звільнений з роботи. На сьогодні його місячний дохід складається лише з пенсійних виплат в розмірі близько 6000 грн. На утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітні дітей, аліменти на яких визначені у розмірі 1/3 його доходу. Також він несе витрати на утримання житла, сплачує комунальні послуги в розмірі близько 5500 грн. на місяць.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.06.2023 заяву у справі задоволено з підстав того, що надані докази свідчать про те, що ОСОБА_2 не отримує достатніх доходів для сплати стягнутих коштів за один платіж, але має намір добровільно виконати судове рішення без здійснення виконавчого провадження протягом визначеного ним періоду. 

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача адвокат Дон В.О. подав 16.06.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та відхилити вимоги заяви про розстрочення виконання рішення суду. В обґрунтування вказано на те, що розстрочення виконання рішення суду може мати місце тільки у виключному випадку. Суд не врахував заперечення позивача проти такого розстрочення. Скаржником понесено судові витрати в сумі 3536,80 грн., які мають бути відшкодовані відповідачем. 

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При судовому розгляді встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.04.2023 у даній справі, зокрема, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частину в праві спільної сумісної власності на автомобіль в розмірі 175 831, 50 грн.
Після апеляційного перегляду 28.06.2023 вказане рішення суду набрало законної сили.
Відповідач у цій справі порушує перед судом питання про розстрочення виконання рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.04.2023 в частині стягнення з нього на користь позивача компенсації за частку в спільному майні подружжя в сумі 175 831,50 грн.з підстав того, що він має скрутне матеріальне становище, яке не дозволяє за один платіж виплатити визначені судом кошти позивачу.
Апеляційний суд враховує, що зазначене питання регламентується нормами ст.435 ЦПК України, частинами 1, 3, 4 та 5 якої передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може, зокрема, розстрочити виконання рішення з підстав того, що існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;  стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Також відповідно до роз`яснень п.10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Такі ж положення закріплено в ст. 18 ЦПК України.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
У світлі викладених вище фактичних обставин справи та норм законодавства, апеляційний суд вважає, що в даному випадку відповідачем не доведено існування підстав для розстрочення виконання рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивача компенсації частки у вартості спільного майна, адже сама по собі відсутність доходів, які б дозволяли за один платіж сплатити стягувану згідно рішення суду суму, не може свідчити про неможливість його виконання, зокрема, з огляду на можливість здійснити сплату за рахунок реалізації майна сторони.
Крім того, посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на намір відповідача добровільно виконати судове рішення без здійснення виконавчого провадження протягом визначеного ним періоду є помилковим, так як нормами процесуального законодавства (ст.435 ЦПК України) вказані обставини не віднесено до підстав для вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду.
Інших обставин, які б могли свідчити про неможливість виконання відповідачем рішення суду в частині сплати компенсації вартості частки у спільному майні при розгляді справи встановлено не було.
При цьому слід враховувати, що судом неподільне майно – автомобіль, по результатам судового розгляду справи передано в одноосібну власність саме відповідачу.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.06.2023 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, та прийняти постанову про відхилення вимог заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду, задовольнивши подану апеляційну скаргу.
Крім того, позивачем при розгляді заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення понесено судові витрати в сумі 3536,80 грн. (536,80 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи та 3000,00 грн. на послуги адвоката), які підтверджуються матеріалами справи – квитанцією про оплату судового збору, договором про надання правової допомоги від 24.05.2023, додатковою угодою від 09.06.2023, актом виконаних робіт від 15.06.2023.
Зазначені судові витрати позивача на підставі приписів ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням поданої апеляційної скарги мають бути компенсовані відповідачем.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 435 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – задовольнити.
Ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.06.2023 про розстрочення виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя – скасувати.
Заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.04.2023 у даній справі – залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 536,80 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи та 3000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.         
Повну постанову складено 11.07.2023.

Суддя-доповідач

Судді