УХВАЛА
13 липня 2023 року
м. Київ
справа № 753/7529/17
провадження № № 51-3170 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року щодо нього, 
встановив:
2 червня 2023 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому  було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі,  яка її подала.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу. 
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду засуджений ОСОБА_4 направив уточнену касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків не усунув.
Засуджений ОСОБА_4 , обґрунтовуючи свої доводи щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які допустили суди попередніх інстанції, наводить власні роздуми щодо оцінки доказів у даному кримінальному провадженні, разом з цим не вказує на порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до положень ст. 412 КПК вплинули на законність та обґрунтованість вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, та були б безумовною підставою для скасування зазначених судових рішень.
Крім того, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4  містить суперечності. Так, у своїй касаційній скарзі засуджений вказує на недоведеність його вини у вчиненні злочину, проте одночасно вказує на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через тяжкість, чим допускається суперечностей і позбавляє можливості встановити його позицію з чим саме він не погоджується - з недоведеністю його вини у вчиненні злочину чи з призначеним йому судом покаранням.
Враховуючи викладене, відсутність у скарзі належного обґрунтування, а також, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, вказане перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року щодо нього повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                           ОСОБА_3