Справа № 444/1011/22                                Головуючий у 1 інстанції: Олещук М. М. 
Провадження № 22-ц/811/903/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       01 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., 
секретаря Матяш С.І.
з участю відповідача ОСОБА_1 
розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львіської області від 30 квітня 2023 року в складі судді Олещук М.М. в справі за позовом Приватного акціонерного товари ства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,-
встановив:
У провадженні Жовківського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ПрАТ "Українська Страхова Компанія "Княжна Вієнна Іншуранс Груп" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації.
01.06.2022 представник позивача ОСОБА_2 подала письмове клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.
Клопотання обгрунтовує тим, що 17.05.2019 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_3 укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного (КАСКО) № 06/02-40К-0130297. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
02.06.2019 на автодорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів, поблизу с. Відники, Пустомитівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого ТЗ Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 та ТЗ Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . У результаті зазначеного ДТП Пустомитівським ВП у м. Пустомити відкрито кримінальне провадження № 12019140270000853 від 03.06.2019, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_1 . 
Постановою про закриття кримінального провадження від 27.08.2019 кримінальне проваджені закрито за відсутністю ознак кримінального правопорушення. Згідно даних цієї постанови, її копія мала бути направлена для вирішення питання щодо вжиття заходів адміністративного характеру відносно винуватця ДТП. 
Згідно даних реєстру судових рішень відомості про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за це ДТП відсутні, тому просить клопотання задовольнити, оскільки, на думку заявника, висновок експерта надасть змогу встановити чи порушував відповідач правила дорожнього руху та чи знаходиться у причинному зв`язку дії відповідача і наслідки у вигляді пошкодження застрахованого ТЗ Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а відтак і відповідальність за заподіяння шкоди у ДТП.
Оскаржуваною ухвалою Жовківського районного суду Львіської області від 30 квітня 2023 року клопотання представник позивача Мисюкевич К.В. про призначення у справі судової автотехнічної експертизи – задоволено.
Призначено у справі за позовом Приватного Акціонерного товариства "Українська Страхова Компанія "Княжна Вієнна Іншуранс Груп" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:
1. Чи відповідали дії водія Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 02.06.2019 року на автодорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів, поблизу с. Відники, Пустомитівського району Львівської області вимогам Правил дорожнього руху України?
2. Чи були дії водія автомобіля Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_2 у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транортної пригоди, яка мала місце 02.06.2019 року на автодорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів, поблизу с. Відники, Пустомитівського району Львівської області за участі транспортних засобів Audi Q7, д.н НОМЕР_1 та Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_2 ?
Проведення експертизи доручено експерту Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Конюшинна, буд.24; фактична адреса: м.Львів, вул. Збиральна, буд.24.
Надано судовому експерту Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України дозвіл на використання ідентифікаційної інформації, щодо об`єкта дослідження та іншої інформації, яка наявна в матеріалах справи № 444/1011/22 під час проведення судової автотехнічної експертизи згідно з вказаною ухвалою.
Попереджено експерта, який буде проводити призначену судом автотехнічну експертизу про кримінальну відповідальність згідно ст.ст. 384 - 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Оплату за проведення даної експертизи покладено на позивача - Приватне Акціонерне товариство "Українська Страхова Компанія "Княжна Вієнна Іншуранс Груп".
Роз`яснено учасникам судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від надання експерту необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд, залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
На час проведення експертизи провадження в справі - зупинено.
Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , вважає, що при постановленні оскаржуваної ували суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права.
Вказує на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).
Звертає увагу на те, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу.
В апеляційній скарзі зазначає, що сторона позивача фактично намагається зібрати за допомогою суду докази та на підставі таких довести вину відповідача у спірному ДТП.
При цьому, вважає, що вина або невинуватість відповідача у скоєнні ДТП не відноситься до предмету доказування у даному цивільному спорі, а суд вправі лише вирішувати питання про розмір відшкодування.
Покликається на судову практику.
Просить скасувати ухвалу Жовківського районного суду Львіської області від 30 квітня 2023 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи.
17.04.2023 представник позивача Мисюкевич К.В. подала відзив на апеляційну скрагу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.
Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з правовідносин, які виникли між сторонами у справі та вказав, що не вправі позбавляти дозволених законом та обраних сторонами засобів доказування, оскільки за такої ситуації це порушить їх права у цивільному процесі, свідчитиме про порушення принципу диспозитивності та об`єктивного судового розгляду, тоді як проведення експертизи сприятиме всебічному, повному й об`єктивному розгляду всіх обставин справи, зокрема, дозволить вирішити правильно спір, що виник.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Тобто серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Підстави обов`язкового призначення судом експертизи визначені статтею 105 ЦПК України.        При цьому за ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Таким чином, враховуючи норму статті про призначення експертизи, суд дійсно зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
У пункті 2 постанови Пленуму «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30 травня 1997 року (з відповідними змінами та доповненнями), Верховний Суд України вказав судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).
Враховуючи те, що сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень, а перевірка вказаних обставин має значення для правильного вирішення спору, суду необхідно перевірити, чи дійсно вказаний доказ, дослідження якого буде предметом призначеної судом експертизи, стосується предмету доказування по даній справі та чи дійсно з`ясування відповідних обставин є необхідним та ключовим.
Як беззаперечно вбачається з матеріалів справи, у провадженні Жовківського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ПрАТ "Українська Страхова Компанія "Княжна Вієнна Іншуранс Груп" до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку суброгації.
Зокрема, позивач ПрАТ "Українська Страхова Компанія "Княжна Вієнна Іншуранс Груп" просить стягнути з відповідача вартість матеріальної шкоди у порядку суброгації у розмірі 607,014,88 грн.
Таким чином, предметом спору є шкода, яку слідуючи доводам позивача, йому заподіяно, шляхом виплати страхового відшкодування потерпілій особі, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована на підставі договору добровільного страхування.
При цьому, звертаючись з позовом, позивач ПрАТ "Українська Страхова Компанія "Княжна Вієнна Іншуранс Груп" фактично стверджував, що винуватість ОСОБА_1 у спірному ДТП була встановлена, покликався на постанову слідчого від 27.08.2019 про закриття кримінального провадження та постанову Пустомиітвського районного суду Львівської області від 23.07.2019 у справі № 450/1931/19.
Заперечення позовних вимог, як і в принципі оскаржуваної ухвали, зі сторони відповідача ОСОБА_1 зводяться до відсутності його вини у ДТП, яка мала місце 02.06.2019 не встановлено. 
Дійсно, постановою слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Цундера І.В., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019140270000853 від 03.06.2019, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Копію постанови направлено начальникові Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 40-41).
В свою чергу, слідчим встановлено, що діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як його дії не відповідали вимогам ПДР України, а саме 1.5, 2.3 б і д), 10.1, 10.2, які виразилися у тому, що він виїжджаючи із другорядної на головну автодорогу «Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів», не надав переваги в русі водію автомобіля марки Audi Q7, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який рухався прямо по головній дорозі в напрямку до м. Львова.
Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,2 грн. судового збору.
Роз`яснено порушнику, що штраф має бути ним сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 20400,00 гривень (а.с. 78).
Постановою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 липня 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 – без змін.
29.09.2022 Жовківський районний суд Львівської області звертався з листом у Пустомитівський районний суд Львівської області про надання інформації щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 122).
Згідно відповіді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.10.2022, справа стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не надходила та не розглядалася (а.с. 123).
Іншими словами, у матеріалах справи та в принципі відсутні будь які докази, якими встановлено та чітко визначено власне вину відповідача ОСОБА_1 у ДТП, яке мало місце 02.06.2019 на автодорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів, поблизу с. Відники, Пустомитівського району Львівської області.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
У деліктних правовідносинах обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою покладається на позивача. Натомість відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.
Цивільно-правова відповідальність може мати місце при наявності складу адміністративного чи кримінального правопорушення. Саме склад адміністративного чи кримінального правопорушення є тим юридичним фактом який породжує правовідносини між порушником і потерпілим та створює певні правомірні вимоги потерпілого та обов`язки порушника відшкодувати шкоду завдану протиправними діями.
В свою чергу, колегія суддів виходить з того, що відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК (п. 4 постанови Пленуму Вищого спепціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).
Таким чином, оскільки судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, а також те, що, як і висновок експерта, так і інші обставини, зокрема, щодо закриття кримінального провадження є доказами, які повинні досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК, колегія суддів вважає неспростованим висновок місцевого суду про необхідність призначення експертизи. 
Зокрема, можливі результати відповідної експертизи дадуть змогу суду, у сукупності з іншими доказами, визначитися із спірними правовідносинами та матимуть значення для встановлення істини у справі.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовківського районного суду Львіської області від 30 квітня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складений 01 серпня 2023 року.

Головуючий:         А.В. Ніткевич 

Судді:        С.М. Бойко

       С.М. Копняк