ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року 
м. Київ

справа № 440/9399/21
адміністративне провадження № К/990/16256/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року (суддя: Головко А.Б.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2023 року (судді: Спаскін О.А., Любчич Л.В., П`янова Я.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької районної ради Полтавської області треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішень,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Кременчуцької районної ради Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просила визнати протиправним та скасувати: 
- рішення шостої позачергової сесії Кременчуцької районної ради восьмого скликання від 26 травня 2021 року «Про внесення змін до Регламенту Кременчуцької районної ради восьмого скликання»; 
- від 09 червня 2021 року «Про внесення змін до Регламенту Кременчуцької районної ради восьмого скликання», «Про зміну місця проведення другого пленарного засідання шостої позачергової сесії Кременчуцької районної ради восьмого скликання», «Про дострокове припинення повноважень голови районної ради», «Про обрання голови Кременчуцької районної ради», «Про обрання заступника голови Кременчуцької районної ради».
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що спірні рішення прийняті відповідачем з порушенням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Кременчуцької районної ради Полтавської області. 
Позивач зазначала, що для скликання позачергової сесії Кременчуцької районної ради Полтавської області необхідно було подати голові ради вмотивовані пропозиції про скликання позачергової сесії не менш ніж половини депутатів від загального складу ради із зазначенням питань та проектами рішень, розгляд яких пропонується. 
Проте, 23 квітня 2021 року до голови ради звернулись з листом про проведення позачергової сесії 23 депутати, що є менше ніж половина депутатів від загального складу ради, а питання про внесення змін до Регламенту не є винятковими, та такими, що потребують невідкладного розгляду.
Позивачка вважає, що у групи депутатів були відсутні виняткові підстави для скликання позачергової сесії ради, а відсутність законодавчо визначених підстав для скликання позачергової сесії призводить до протиправності проведення її пленарних засідань та прийнятих на них рішень. 
Позивачка звертала увагу, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачений лише один випадок, коли сесію після обрання голови ради відкриває та веде один із депутатів для розгляду електронної петиції, проте в порушення норм закону позачергову сесію відкрив депутат ОСОБА_4 , а головуючим на пленарних засіданнях шостої позачергової сесії був депутат ОСОБА_5
Також позивачка зазначала, що в порушення вимог закону повідомлення про проведення позачергової сесії ради 26 травня 2021 року було розміщено не на офіційному сайті Кременчуцької районної ради, а на сайті Полтавської обласної ради, а повідомлення про місце та час продовження шостої позачергової сесії 09 червня 2021 року в приміщенні по АДРЕСА_1 не було розміщено. Позивачка стверджує, що неповідомлення її у законний спосіб про місце і час продовження засідання шостої позачергової сесії ради 09 червня 2021 року обмежило її права депутата та унеможливило виконання обов`язків депутата бути присутнім на пленарному засіданні ради. 
Позивачка також зазначала, що на пленарному засіданні позачергової сесії 09 червня 2021 року були прийняті рішення про дострокове припинення повноважень голови ради та обрання нового голови ради та його заступника, проте оскільки її не запросили на пленарне засідання вона не змогла взяти участь у обговоренні питання дострокового припинення повноважень голови ради, а також обирати та бути обраною до органів ради.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Позивачку обрано депутатом Кременчуцької районної ради Полтавської області восьмого скликання.
Розпорядженням голови Кременчуцької районної ради Полтавської області № 20-р від 12 квітня 2021 року «Про скликання шостої сесії районної ради восьмого скликання» прийнято рішення скликати шосту сесію районної ради восьмого скликання, пленарне засідання якої провести 29 квітня 2021 року о 10-00 год. у великому залі адміністративного приміщення районної ради, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Соборна, 14/23 (том 1, а.с. 71).
Розпорядженням голови Кременчуцької районної ради Полтавської області № 21-р від 21 квітня 2021 року «Про внесення змін до розпорядження голови районної ради № 20-р від 12 квітня 2021 року внесені зміни до розпорядження № 20-р від 12 квітня 2021 року та вирішено відкласти проведення пленарного засідання шостої сесії районної ради восьмого скликання до моменту скасування «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення COVID-19 на території Полтавської області» (том 1, а.с. 74).
23 квітня 2021 року 23 депутати Кременчуцької районної ради восьмого скликання не погоджуючись із розпорядженням голови Кременчуцької районної ради Полтавської області від 21 квітня 2021 року № 21-р на підставі частини 7 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 31, 32 Регламенту Кременчуцької районної ради Полтавської області звернулися до голови Кременчуцької районної ради Полтавської області з пропозицією провести 27 квітня 2021 року позачергову сесію Кременчуцької районної ради (том 1, а.с. 76).
26 квітня 2021 року голова Кременчуцької районної ради Полтавської області ОСОБА_2 на лист від 23 квітня 2021 року повідомив депутатів Кременчуцької районної ради про те, що згідно частини 5 статті 31 Регламенту Кременчуцької районної ради Полтавської області позачергові сесії ради скликаються у порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» за ініціативи голови ради, або за пропозицією не менш ніж половини депутатів від загального складу ради. З метою попередження поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 чергова сесія Кременчуцької районної ради буде скликана головою відповідно до норм Регламенту Кременчуцької районної ради та розпоряджень № 20-р від 12 квітня 2021 року та № 21-р від 21 квітня 2021 року (том 1, а.с. 81).
Розпорядженням голови Кременчуцької районної ради Полтавської області № 22-р від 29 квітня 2021 року «Про внесення змін до розпорядження № 21-р від 27 квітня 2021 року» прийнято рішення скликати шосту сесію Кременчуцької районної ради восьмого скликання, пленарне засідання якої провести 24 червня 2021 року о 10-00 год. у великому залі адміністративного приміщення районної ради, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Соборна, 14/23 (том 1, а.с. 75).
06 травня 2021 року голова Кременчуцької районної державної адміністрації ОСОБА_6 звернувся до Кременчуцької районної ради з пропозицією терміново скликати чергову сесію районної ради восьмого скликання з метою завершення процесу погашення заявлених фінансових зобов`язань, здійснення перерозподілу коштів між місцевими бюджетами, передачі в комунальну власність територіальних громад майна, яке перебуває на балансі у структурних підрозділах райдержадміністрацій, які реорганізуються шляхом приєднання до Кременчуцької райдержадміністрації (том 2, а.с.7).
11 травня 2021 року 29 депутатів Кременчуцької районної ради восьмого скликання не погоджуючись із відмовою щодо скликання позачергової сесії згідно листа від 26 квітня 2021 року звернулися до голови Кременчуцької районної ради Полтавської області з вимогою провести 26 травня 2021 року позачергову сесію Кременчуцької районної ради з метою дотримання строків скликання сесії ради згідно частини 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та розгляду земельних питань (том 1, а.с. 84).
Листом від 18 травня 2021 року голова Кременчуцької районної ради Полтавської області ОСОБА_2 повідомив голову Кременчуцької районної державної адміністрації Лєдніка О. про те, що розпорядженням голови Кременчуцької районної ради Полтавської області від 29 с квітня 2021 року № 22-р від 29 квітня 2021 року «Про внесення змін до розпорядження № 21-р від 27 квітня 2021 року» прийнято рішення скликати шосту сесію Кременчуцької районної ради восьмого скликання 24 червня 2021 року, де планується розглянути всі питання, що стосуються процесу реорганізації районних рад та їх адміністрацій (том 2, а.с. 8).
19 травня 2021 року голова Кременчуцької районної державної адміністрації ОСОБА_6 звернувся до Кременчуцької районної ради Полтавської області з вимогою терміново 21 травня 2021 року скликати позачергову сесію районної ради восьмого скликання з метою невідкладного вирішення питання щодо надзвичайної події пов`язаної з відключенням електропостачання у населених пунктах Пришибської та Новогалещинської територіальних громад (том 2, а.с. 9).
Листом від 24 травня 2021 року голова Кременчуцької районної ради Полтавської області ОСОБА_2 повідомив депутатів Кременчуцької районної ради про відсутність вмотивованих обґрунтувань необхідності скликання саме позачергової сесії ради та відсутності питань, які потребують негайного розгляду. Також повідомлено, що розпорядженням голови Кременчуцької районної ради Полтавської області від 29 квітня 2021 року № 22-р від 29 квітня 2021 року «Про внесення змін до розпорядження № 21-р від 27 квітня 2021 року» прийнято рішення скликати шосту сесію Кременчуцької районної ради восьмого скликання 24 червня 2021 року (том 1, а.с. 86).
26 травня 2021 року Кременчуцькою районною радою Полтавської області проведено перше пленарне засідання шостої позачергової сесії, на якій серед інших було прийнято рішення «Про внесення змін до Регламенту Кременчуцької районної ради восьмого скликання» (том 1, а.с. 22).
09 червня 2021 року Кременчуцькою районною радою Полтавської області проведено друге пленарне засідання шостої позачергової сесії, на якій прийняті рішення: «Про внесення змін до Регламенту Кременчуцької районної ради восьмого скликання»; «Про зміну місця проведення другого пленарного засідання шостої позачергової сесії Кременчуцької районної ради восьмого скликання»; «Про дострокове припинення повноважень голови районної ради», «Про обрання голови Кременчуцької районної ради»; «Про обрання заступника голови Кременчуцької районної ради» (том 1, а.с. 41-46).
Позивачка, не погоджуючись із вищевказаними рішеннями відповідача від 26 травня 2021 року та від 09 червня 2021 року звернулась до суду з цим позовом.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні позову в частині оскарження рішення шостої позачергової сесії Кременчуцької районної ради восьмого скликання від 26 травня 2021 року «Про внесення змін до Регламенту Кременчуцької районної ради восьмого скликання» від 09 червня 2021 року «Про внесення змін до Регламенту Кременчуцької районної ради восьмого скликання», «Про зміну місця проведення другого пленарного засідання шостої позачергової сесії Кременчуцької районної ради восьмого скликання», суди попередніх інстанцій виходили з того, що депутати Кременчуцької районної ради Полтавської області були своєчасно повідомлені про скликання позачергової сесії Кременчуцької районної ради Полтавської області.
Крім того, до порядку денного шостої позачергової сесії Кременчуцької районної ради Полтавської області включені сім питань, які були розглянуті на засіданнях постійних комісіях, в тому числі питання «Про внесення змін до Регламенту Кременчуцької районної ради восьмого скликання».
Рішення про внесення змін до Регламенту Кременчуцької районної ради восьмого скликання прийняті більшістю депутатів, яка була необхідна для їх прийняття, підписані головуючим на засіданні та оприлюднені на інформаційному стенді у приміщенні Кременчуцької районної ради, що відповідає положенням Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР .
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Кременчуцької районної ради восьмого скликання від 09 червня 2021 року «Про дострокове припинення повноважень голови районної ради», «Про обрання голови Кременчуцької районної ради», «Про обрання заступника голови Кременчуцької районної ради», суди попередніх інстанцій виходили з того позивачка не довела факт порушення відповідачем її прав шляхом прийняття спірних рішень, адже згідно з частиною 6 статті 49 Закону № 280/97-ВР позивачка, як депутат мала право ухвального голосу з усіх питань, які розглядалися на сесіях ради, та мала можливість реалізувати його шляхом голосування по спірним рішенням.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачка звернулась з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. 
Касаційне провадження відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначила, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову, не враховував висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 20 січня 2022 року по справі № 317/142/18 щодо забезпечення принципу гласності та реалізації депутатами місцевої ради своїх обов`язків на безпосередню участь в роботі сесії ради за рахунок відкритості інформації про дату, час та місце проведення сесії ради та доведеності її до депутатів місцевої ради у встановлений Законом № 280/97-ВР та Регламентом ради спосіб.
Таким чином, на переконання скаржника, відповідачем протиправно не повідомлено її про час та місце проведення пленарного засідання шостої позачергової сесії Ради 09 червня 2021 року, чим порушено норми частини 17 статті 46 Закону № 280/97-ВР, статті 4 Регламенту ради.
Також не враховував висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 802/1463/18-а, відповідно до яких: а) відсутність законодавчо визначених підстав для скликання позачергової сесії ради, тобто її нелегітимність, призводить до протиправності проведення її пленарних засідань і, як наслідок, наявності підстав для скасування будь-яких рішень, прийнятих на таких пленарних засіданнях, як неправових; б) здійснення таких дискреційних повноважень, як звільнення, в рамках встановленої процедури дострокового припинення повноважень голови міської ради та розпуск виконавчого комітету, має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України); в) правова процедура є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.
Також не враховував висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 05 грудня 209 року у справі 823/2183/17, відповідно до якого ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених Конституцією та законами України. Враховуючи, що рішення Смілянської міської ради Черкаської області VII скликання від 09 грудня 2017 року № 59-4/VII «Про розпуск виконавчого комітету міської ради» та №59-5/VII «Про утворення виконавчого комітету міської ради» були прийняті із порушенням встановленої процедури, без дотримання вимог Регламенту та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з порушенням прав позивачки, як депутата Смілянської міської ради, в частині його належного повідомлення про скликання позачергової сесії, надання можливості участі у скликаній сесії, висловлення позиції щодо наявності підстав для розпуску виконавчого комітету та стосовно пропозицій персонального складу утворюваних радою органів і кандидатур посадових осіб, то право позивачки є порушеним.
Також не враховував висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 1640/3394/18, в якому наголошено, що виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило тягнуть настання дефектних наслідків. Прийняття рішень є правом Ради, тому реалізація такого права повинна відбуватися у порядку та спосіб, визначені нормами чинного законодавства. 
На переконання позивачки суди попередніх інстанцій, в супереч висновку Верховного Суду у справі № 1640/3394/18 неправильно застосували норми матеріального права, а саме статтю 46 Закону № 280/97-ВР та норми Регламенту ради.
Позиція інших учасників справи.
Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
Рух касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 травня 2023 року 17 травня 2023 року (судді: Загороднюк А.Г., Єресько Л.О., Соколов В.М.) відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької районної ради Полтавської області треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішень.
Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2023 року призначено справу до розгляду.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, виходить із такого.
Скаржник вказує, що при винесені рішення судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 20 січня 2022 року по справі № 317/142/18, від 04 червня 2020 року у справі № 802/1463/18-а, від 05 грудня 209 року у справі 823/2183/17, від 26 червня 2019 року у справі № 1640/3394/18.
Верховний Суд відхиляє доводи скаржника, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновку Верховного Суду викладеного у вказаних постановах, з огляду на таке.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20, пункт 39) конкретизувала свої висновки щодо визначення подібності правовідносин, зазначивши таке. На предмет подібності потрібно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність варто також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
У судових рішеннях, на які посилається скаржник, звернуто увагу на наступне.
У постанові Верховного Суду від 20 січня 2022 року по справі № 317/142/18 встановлено, що головою Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області не було дотримано порядку повідомлення позивача про час та місце засідання Долинської сільської ради, що було призначено на 30 листопада 2017 року, оскільки, оголошуючи на засіданні Долинської сільської ради про перерву, голова Долинської сільської ради не оголосив її тривалості, а про час, з якого таке засідання продовжується, повідомив за межами сесійної зали. При цьому у справі № 317/142/18 суди вважали, що в матеріалах справи відсутні докази, які б достовірно підтверджували, що позивачеві було відомо про час засідання Долинської сільської ради після перерви.
У постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 802/1463/18-а встановлено відсутність законних підстав для скликання секретарем міської ради в день подання депутатської ініціативи 21 травня 2018 року позачергової 38 сесії Жмеринської міської ради 7 скликання на 22 травня 2018 року відповідно до частини шостої статті 46 Закону № 280/97-ВР за яких секретар міської ради отримав би повноваження скликати позачергову сесію міської ради.
У постанові Верховного Суду від 05 грудня 209 року у справі № 823/2183/17 встановлено, що при скликанні 59 позачергової сесії Смілянської міської ради було порушено встановлений законодавством та регламентом порядок її скликання, а саме не було доведено до відома депутатів і населення про її скликання не пізніш як за 10 днів до сесії. Фактично сесія була скликана та проведена в день подання депутатами Смілянської міської ради Черкаської області відповідного звернення - 09 грудня 2017 року, що унеможливлювало дотримання встановлених вимог щодо інформування населення та депутатів про скликання сесії Смілянської міської ради Черкаської області, передбачених Законом № 280/97-ВР та Регламентом роботи Смілянської міської ради.
У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 1640/3394/18 встановлено, що рішення про скликання позачергової сесії було розміщене на сайті Полтавської міської ради та інформаційному стенді у приміщенні міської ради за день до сесії. Оскільки сесію було скликано за ініціативою депутатів, суди дійшли обґрунтованого висновку, що доведення апаратом міської ради інформації до відома депутатів і населення не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд Ради, здійснено відповідно до Регламенту. Та обставина, що позивач розпорядженням від 22 серпня 2018 року № 54-р скликав сесію на 21 вересня 2018 року, не свідчить про дотримання ним положень Закону, оскільки на вимогу визначеної законом необхідної кількості депутатів сама сесія має бути скликана у двотижневий строк (у даному випадку, як встановили суди, не пізніше 27 серпня 2018 року).
Натомість у цій справі встановлено, що депутати Кременчуцької районної ради Полтавської області були своєчасно повідомлені про скликання позачергової сесії Кременчуцької районної ради Полтавської області.
Колегія суддів зауважує, що висновки, викладені у постановах Верховного Суду, перебувають у нерозривному зв`язку із обсягом встановлених обставин у кожній конкретній справі окремо. Тому адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи.
Дослідивши зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності з урахуванням обставин кожної зазначеної справи, колегія суддів дійшла висновку про помилковість доводів касаційної скарги, оскільки висновки Верховного Суду, на які посилається скаржник, стосуються правовідносин, які не є подібними.
Щодо суті позовних вимог, Верховний Суд зважає на таке. 
Частиною 5 статті 46 Закону № 280/97-ВР визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Приписами частини 6 статті 46 Закону № 280/97-ВР встановлено, що у разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради; районної у місті, районної, обласної ради - відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради.
У цих випадках сесія скликається: 1) якщо сесія не скликається сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті, районної, обласної ради) у строки, передбачені цим Законом; 2) якщо сільський, селищний, міський голова (голова районної у місті, районної, обласної ради) без поважних причин не скликав сесію у двотижневий строк після настання умов, передбачених частиною сьомою цієї статті (частина 6 статті 46 Закону № 280/97-ВР).
Згідно з частиною 7 статті 46 Закону № 280/97-ВР   сесія сільської, селищної, міської, районної у місті ради повинна бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, а сесія районної, обласної ради - також за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради або голови відповідної місцевої державної адміністрації.
Відповідно до частини 9 статті 46 Закону № 280/97-ВР у разі якщо посадові особи, зазначені у частинах четвертій та шостій цієї статті, у двотижневий строк не скликають сесію на вимогу суб`єктів, зазначених у частині сьомій цієї статті, або у разі якщо такі посади є вакантними сесія може бути скликана депутатами відповідної ради, які становлять не менш як одну третину складу ради, або постійною комісією ради.
Згідно з частиною 10 статті 46 Закону №280/97-ВР рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.
Згідно статті 31 Регламенту Кременчуцької районної ради восьмого скликання Рада проводить свою роботу сесійно. Сесія форма роботи Ради як представницького органу, яка складається з пленарних засідань Ради, а також засідань постійних комісій Ради, що відбуваються тільки під час сесії. Сесії можуть бути чергові та позачергові. Чергові сесії скликаються згідно із затвердженим планом роботи Ради та відповідно до цього Регламенту.
Позачергові сесії Ради скликаються у порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» за ініціативою голови Ради, або за пропозицією не менш ніж половини депутатів від загального складу Ради.
Згідно зі статтею 32 Регламенту сесії, наступні після першої, скликаються головою Ради відповідно до плану роботи Ради, затвердженого Радою, за його ініціативи, у разі необхідності, але не менше одного разу на квартал. У разі невмотивованої відмови голови Ради або неможливості його скликати сесію Ради, сесія скликається заступником голови Ради з підстав та в порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Сесія повинна бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу Ради.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а саме частини сьомої статті 46 Закону № 280/97-ВР дозволяє дійти висновку, що підставою для скликання позачергової сесії районної ради є ініціатива не менш як однієї третини депутатів від загального складу ради або голови відповідної місцевої державної адміністрації.
Тому є безпідставними посилання позивачки про те, що для скликання позачергової сесії Кременчуцької районної ради Полтавської області необхідно було подати голові ради пропозиції про скликання позачергової сесії не менш ніж половини депутатів від загального складу ради згідно статті 31 Регламенту, оскільки право депутатської ініціативи на скликання сесії районної ради прямо передбачено частиною сьомою статті 46 Закону № 280/97-ВР.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що депутатська ініціатива за підписами 23 та 29 депутатів Кременчуцької районної ради восьмого скликання, що становить більше однієї третини депутатів від загального складу ради, двічі зверталась до голови Кременчуцької районної ради Полтавської області щодо скликання позачергової сесії з метою своєчасного розгляду земельних питань та приведення норм Регламенту Кременчуцької районної ради Полтавської області у відповідність до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Також голова Кременчуцької районної державної адміністрації ОСОБА_6 звертався до Кременчуцької районної ради Полтавської області з вимогою терміново 21 травня 2021 року скликати позачергову сесію районної ради восьмого скликання з метою невідкладного вирішення питання щодо надзвичайної події, пов`язаної з відключенням електропостачання у населених пунктах Пришибської та Новогалещинської територіальних громад.
Колегія суддів зазначає, що за результатами розгляду депутатської ініціативи голова Кременчуцької районної ради Полтавської області ОСОБА_2 повідомив депутатів Кременчуцької районної ради про відсутність вмотивованих обґрунтувань необхідності скликання саме позачергової сесії ради та відсутності питань, які потребують негайного розгляду; також повідомлено, що розпорядженням голови Кременчуцької районної ради Полтавської області від 29 квітня 2021 року № 22-р від 29.04.2021 року «Про внесення змін до розпорядження № 21-р від 27 квітня 2021 року» прийнято рішення скликати шосту сесію Кременчуцької районної ради восьмого скликання 24 червня 2021 року. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази розгляду та надання відповіді із зазначенням поважних причин щодо неможливості проведення позачергової сесії Кременчуцької районної ради Полтавської області на вимогу голови Кременчуцької районної державної адміністрації Лєдніка О. з метою невідкладного вирішення питання щодо надзвичайної події пов`язаної з відключенням електропостачання у населених пунктах Пришибської та Новогалещинської територіальних громад.
Тому настали умови відповідно до частини 9 статті 46 Закону № 280/97-ВР за яких сесія може бути скликана депутатами відповідної ради, які становлять не менш як одну третину складу ради.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суддів попередніх інстанцій суду про наявність законних підстав для скликання позачергової сесії Кременчуцької районної ради Полтавської області 26 травня 2021 року.
Відповідно до частини 10 статті 46 Закону №280/97-ВР рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.
Згідно статті 32 Регламенту рішення про скликання чергової сесії повідомляється депутатам та населенню не пізніш, як за 10 днів до сесії, у виняткових випадках не пізніш, як за день до сесії.
Отже Закон №280/97-ВР та Регламент передбачає можливість доведення рішення про скликання сесії ради до відома депутатів і населення не пізніш як за день до сесії у виняткових випадках.
Колегія суддів звертає увагу, що однією з підстав для проведення позачергової сесії Кременчуцької районної ради Полтавської області стали обставини щодо необхідності реагування на надзвичайні події, пов`язаної з відключенням електропостачання у населених пунктах Пришибської та Новогалещинської територіальних громад, а також необхідністю приведення норм Регламенту відповідно до норм Закону № 280/97-ВР з метою належного виконання повноважень Ради та своєчасного реагування на вищевказані надзвичайні події.
Інформація про місце і час проведення та про плановий порядок денний пленарного засідання сесії Ради оприлюднюється на офіційному сайті Ради.
При цьому судами попередніх встановлено, що згідно службової записки начальника організаційного відділу Кременчуцької районної ради Іваненко Н.О., яка виконувала роботу по оприлюдненню матеріалів районної ради на офіційному веб сайті, з квітня місяця від голови районної ради до неї не надходили документи для оприлюднення ради на офіційному веб сайті.
Враховуючи викладене, суд не встановив об`єктивної можливості для ініціативної групи депутатів районної ради виконати вимоги статті 32 Регламенту щодо опублікування повідомлення про скликання позачергової сесії районної ради на офіційному сайті Ради.
Судовим розглядом встановлено, що повідомлення депутатів про скликання позачергової сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд, здійснювалося на офіційному сайті Полтавської обласної ради, на сайті Кременчуцької газети та надсилалось на електронні адреси депутатів.
Крім того, присутність позивачки на шостій позачерговій сесії восьмого скликання підтверджується протоколом шостої позачергової сесії восьмого скликання від 26 травня 2021 року (а.с. 48 т.1).
Отже, колегія суддів наголошує, що депутати Кременчуцької районної ради Полтавської області були своєчасно повідомлені про скликання позачергової сесії Кременчуцької районної ради Полтавської області.
Також до порядку денного шостої позачергової сесії Кременчуцької районної ради Полтавської області були включені сім питань, які були розглянуті на засіданнях постійних комісіях, в тому числі питання «Про внесення змін до Регламенту Кременчуцької районної ради восьмого скликання».
Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Кременчуцької районної ради восьмого скликання від 09 червня 2021 року «Про дострокове припинення повноважень голови районної ради», «Про обрання голови Кременчуцької районної ради», «Про обрання заступника голови Кременчуцької районної ради», колегія суддів зазначає наступне.
В контексті завдань адміністративного судочинства звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести, а суд встановити, що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.
Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.
Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.
Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Отже, під час розгляду справи адміністративної юрисдикції, позивач повинен зазначити, які саме його права або законні інтереси порушено рішенням та діями суб`єкта владних повноважень.
У рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.
Верховний Суд констатує, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, причому, захист прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто, передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії можливе лише у разі, якщо такий суб`єкт повинен був вчинити такі дії (або прийняти відповідне рішення) згідно з законодавством і, невчинення цих дій (неприйняття рішення) порушує права позивача.
Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, про що неодноразово зазначено Верховним Судом, зокрема у постановах від 03 березня 2020 року у справі № 331/5314/16-а (2-а/331/148/2016), від 15 квітня 2020 року у справі №712/11800/17, від 11 листопада 2021 року у справі №640/13941/20.
У спірних правовідносинах, позивачка не обґрунтовує свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес, а вказує лише на недоотримання відповідачем процедури прийняття спірних рішень.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №522/3665/17 зазначив, що у разі встановлення обставин, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), адміністративний суд не має юрисдикції для розгляду справи.
Отже, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень. При цьому, адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, що свідчать про порушення інтересу. Позивач має довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень. 
Відповідно до встановлених у справі обставин спірні рішення відповідача є індивідуальним актом, які стосуються ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , позивачка відсутня у переліку осіб, зазначених у спірному рішенні, щодо яких вирішується питання проходження публічної служби.
Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або яке безпосередньо стосується прав, свобод та інтересів цієї особи.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 522/3665/17, Великою Палатою Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 800/489/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі № 9901/415/18, від 19 травня 2022 року у справі № 814/152/18.
Оскільки вказані рішення породжують певні правові наслідки, впливають на права і свободи тільки тих суб`єктів, яким їх адресовано, то і відповідно не породжує для позивача і права на захист, тобто права на оскарження цих рішень.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення. Відтак, висновки суду щодо правомірності оскарженого рішення не мають самостійного правового значення (постанови Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 522/3665/17, від 10 серпня 2020 року у справі №522/1611/17, 31 березня 2021 року у справі №640/21611/19, від 28 вересня 2021 року у справі №802/350/17-а). 
За таких обставин і такого правового врегулювання Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
За змістом частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
Висновки щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Загороднюк 

судді                                                                                           Л.О. Єресько  

                                                                                          В.М. Соколов