Дата документу 14.08.2023 Справа № 331/3248/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 331/3248/22                                            Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/1440/23 Скользнєва Н.Г.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       Головуючого:                Бєлки В.Ю.
               Суддів:                        Кухаря С.В.
                                               Полякова О.З.

       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Васильєвої Оксани Вікторівни на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатних батьків,
В С Т А Н О В И В:
       У вересні 2022 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатних батьків, посилаючись на те, що ОСОБА_2  та його син ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеними особами. 
Позивач є пенсіонером по інвалідності 2 групи. Єдиним джерелом його доходів є пенсія, яка складає 2 100 грн. 
Зазначає, що ОСОБА_2 хворіє на цукровий діабет, ішемічну хворобу серця, переніс інсульт, тому багато коштів витрачає на лікування. Позивач є людиною похилого віку, дружина померла.
Вказує, що син позивача – відповідач по справі, проживає окремо, працює в Бердянському районному відділі поліції ГУНП в Запорізькій області, отримує заробітну плату. В теперішній час, у зв`язку з воєнним станом та тимчасовою окупацією м. Бердянська переведений до м. Запоріжжя.
Відповідач є єдиною близькою людиною, яка може допомагати та підтримувати позивача матеріально.
Враховуючи його непрацездатність, скрутне матеріальне становище та необхідність постійного лікування, відсутність джерел доходу, крім пенсії, а також з урахуванням юридичних підстав, встановлених ст. 51 Конституції України та ст. 202 Сімейного кодексу України, вважає, що позивач має право на отримання аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісячно. 
Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання довічно в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 вересня 2022 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання позову майнового характеру в розмірі 992 грн. 40 коп.
В іншій частині позову відмовлено.
У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Васильєва О.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Залишилось поза увагою суду, що позивачем не було надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження необхідності в отриманні матеріальної допомоги з боку відповідача. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу поданого представником позивача адвокатом Лічман І.І. суд першої інстанції врахував всі обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі та обґрунтовано дійшов висновку, що позивач є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, та у відповідності до СК України, правильно визначив час, з якого присуджуються аліменти на батьків. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.
       Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 є непрацездатною особою, особою з інвалідністю, доходів крім пенсії не має, розмір пенсії є недостатнім для забезпечення мінімальних потреб, а відповідач як син непрацездатного батька, який потребує матеріальної допомоги, зобов`язаний сплачувати на його користь аліменти, при цьому, виходячи з принципів законності, об`єктивності, розумності та справедливості, присудив аліменти у розмірі 1/8 частини від доходу відповідача.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Статтею 51 Конституції України регламентовано обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Згідно зі ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану у відповідному порядку.
Згідно частини 1 статті 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.
Відповідно до ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.
Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202СК України), не є абсолютним.
Верховний Суд у постанові від 10.10.2018 р. у справі № 301/160/17 (провадження № 61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги.
Відповідно до статті 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
Згідно зі статтею 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що  ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Інших дітей ОСОБА_2 не має.
Відповідно до пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 , яке видане Пенсійним фондом України 16.02.2021 р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером по інвалідності, довічно.
Згідно довідки про доходи № 9224 2227 8808 1238, яка видана Пенсійним фондом України 13.09.2022 р., щомісячна пенсія ОСОБА_2 , складає 2 100 грн.
ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № 7111-5000885481 від 22.03.2022 р. та отримує допомогу як внутрішньо переміщеній особі у розмірі 3 000 грн.
Згідно довідок КНП Міська поліклініка № 24 Харківської міської ради, ОСОБА_4 спостерігається у лікаря-ендокринолога з діагнозом – цукровий діабет 2 тип, важка форма та має післяопераційну грижу черевної порожнини.
Судом встановлено, що за позивачем - ОСОБА_2 зареєстроване наступне мано: земельна ділянка, площею 0,0629 га; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . Також за договором оренди б/н від 25.05.2005 р., ОСОБА_2 належить право користування земельною ділянкою, площею 0,0968, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухомість № 313679380 від 28.10.2022 р. 
Повідомленням ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області № 9-8-0.2-3002/222 від 09.11.2022 уточнено адресу земельної ділянки, площею 0,0629 га, яка належить ОСОБА_2 – АДРЕСА_2 .
За даними Регіонального сервісного центру ГСЦ в Запорізькій області № 31/8-3198 від 07.11.2022 р., за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль Volkswagen caddy, 1598.
Згідно з повідомлення Національного інформаційного бюро ДП «Український національний центр розбудови миру» № 282-22 від 09.05.2022 р., старший лейтенант, інспектор ВРПП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у полоні збройних формувань держави-агресора та за результатами реалізації домовленостей звільнений 28.04.2022 р.
За даними виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 має основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення.
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста Запорізької обласної клінічної лікарні № 152267 від 29.11.2022 р., ОСОБА_1 має перианальний венозний тромбоз.
Згідно довідки про доходи УФЗБО ГУНП НП України № 1467/12/01-2022 від 25.10.2022 р. інспектор ГУНП в Запорізькій області має грошове забезпечення в розмірі 10 898,08 грн. 84.
Отже, виходячи з принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, і з урахуванням стану здоров`я, матеріального стану сторін, суд дійшов обґрунтованого висновку, про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/8 частки від заробітку ОСОБА_1 .
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частин першої, третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції врахував стан здоров`я позивача та відповідача, матеріальний стан відповідача, розмір аліментів повинен бути встановлений на рівні 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і такий розмір аліментів не ускладнить матеріальний стан відповідача.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Васильєвої Оксани Вікторівни залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 14 серпня 2023 року.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка
                                                       
Судді:                                                                С.В. Кухар

                                                                       О.З. Поляков