СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року                               м. Харків                        Справа № 922/2487/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Стойка О.В., суддя  Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Євтушенко Є.В.
за участю представників  сторін
від позивача - не з`явився
від відповідача-1 – не з`явився 
від відповідача-2 – не з`явився
від третіх осіб - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1                                       (вх. №1351 Д/3)   на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2487/22 (повний текст складено та підписано 19.06.2023, м. Харків)                                      суддя Хотенець П.В.
за заявою вх.13624 від 30.05.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Заповіт" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу 

за позовом  	  ОСОБА_1 , с. Сидоренкове, Валківський район     	
до  	 1. ОСОБА_2 , м. Лозова, 2. ОСОБА_3 , с. Сидоренкове, Валківського району  3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:  1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Заповіт" село Сидоренкове,Валківського району, 2. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Толчинська Ганна В`ячеславівна, м. Харків 	
про  	визнання недійсним договору 	

          ВСТАНОВИВ:

Позивач,   ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , в якому просив визнати недійсним договір дарування корпоративних прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Заповіт" від 11 серпня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.05.2023 у справі №922/2487/22 у позові відмовлено повністю.
30 травня 2023 року через канцелярію господарського суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Заповіт" подано заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої воно просило суд стягнути з ОСОБА_1 30000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
                                                                                                                        Рішенням додатковим Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Заповіт" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 922/2487/22 задоволено частково (т.3,а.с.105-110).
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Заповіт" (63050, Харківська область, Богодухівський район, с. Сидоренкове, вул. Рябухи, буд. 25, код ЄДРПОУ 33651791) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20000,00 грн. В решті заяви відмовлено.
Не погодившись з ухваленим судовим рішенням позивач, ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2487/22, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Заповіт" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої він просить стягнути з ОСОБА_1 20000,00 грн на професійну правничу допомогу – відмовити в повному обсязі.  
Відповідно витягу з протоколу    передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.07.2023 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Стойка О.В., суддя             Попков Д.О. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, у ч. 5 зазначеної статті цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл  витрат на правову допомогу.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 цієї статті визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі подання сторонами доказів (договір, рахунок, тощо).
Згідно до приписів ст. 45 ГПК України сторонами у судовому процесі – позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього кодексу.
Таким чином, на думку скаржника, системний аналіз вищевикладених норм права дає підстави дійти до висновку про те, що жодним нормативно – правовим актом не встановлено права третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача на відшкодування судових витрат, у тому числі – витрат на правову допомогу, судового збору.
Також апелянт зазначає, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суду має врахувати, що розмір відшкодування судових витрат не пов`язаний зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку  з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2487/22. Встановлено строк учасникам справи до 27.07.2023 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим сторонам у справі. Призначено справу до розгляду на "22" серпня 2023 р. о 14:35   годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №  131 . 
Позивач, відповідачі та треті особи у призначене судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
          Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
          Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників позивача, відповідачів та третіх осіб.
          Згідно   ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи   на предмет їх юридичної оцінки господарським судом та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
          За приписами   статті 244 ГПК України    суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
          Статтею 123 ГПК України   передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
          За ч. ч. 1, 2   ст. 126 ГПК України   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
          За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
          Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Відповідно до ч. ч. 3, 4   ст. 126 ГПК України   для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          Водночас, згідно з частиною 1   статті 86 ГПК України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
          При цьому згідно з   статтею 74 ГПК України   сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам   статей 75-79 ГПК України.
          Статтею 1 Закону України   «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
          Статтею 26 Закону України   «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
          Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (ст. 27 Закону України   «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
          Згідно з статтею 30 Закону України   «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
          Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України   «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
          Частина 8   ст. 129 ГПК України   встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
          Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
          Відповідно до положень ч. 1   ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
          Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.
          Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи  30 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Заповіт" (клієнтом) та Адвокатським бюро "Вадима Власенко" (Адвокатським бюро) було укладено договір про надання  правничої допомоги № 3-18 (т.3, а.с.55-58).
Згідно пункту 1.1 договору, предметом договору є: надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до пункту 4.1 договору, вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги. Вартість наданих послуг може попередньо погоджуватись відповідним протоколом погодження гонорару.
Згідно пункту 4.4. договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартості. Акт надсилається клієнту адвокатським бюро факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта, адвокатське бюро може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік юридичної допомоги із ідентифікацією.
Відповідно до протоколу погодження гонорару від 20 грудня 2022 року, який є додатком до договору про надання правової допомоги № 3-18 від 30 березня 2018 року, гонорар за договором про надання професійної правничої допомоги у справі № 922/2487/22 є фіксованим і складає: підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування та збирання доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій – 2000,00 грн; складання процесуальних документів: підготовка письмових пояснень, клопотань та заяв про залучення 3 особи по справі, про доручення додаткових доказів, тощо – 10000,00 грн; представництво інтересів у господарському суді Харківської області – 2000,00 грн за судове засідання, що відбулось.
Згідно пункту 3 Акту прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 29 травня 2023 року вартість робіт за договором про надання правової допомоги № 3-18 від 30 березня 2018 року у справі № 922/2487/22 становить 30000,00 грн, без ПДВ.
Відповідно до детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги за договором про надання правової допомоги № 3-18 від 30 березня  2018 по справі №922/2487/22 клієнту було надано послуги: підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування та збирання доказів, аналізу судової практики, надання юридичних консультацій – 2000,00 грн; складання процесуальних документів: підготовка письмових пояснень, клопотань та заяв про залучення 3 особи по справі, про доручення додаткових доказів – 10000,00 грн; представництво інтересів у господарському суді Харківської області (9 судових засідань) – 18000,00 грн. Всього: 30000,00 грн.
Матеріали справи свідчать про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Заповіт" було сплачено адвокатському бюро 30000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 64 від 20 березня 2023 року.
Досліджуючи надані третьою особою докази на підтвердження витрат на професійну (правничу) допомогу, господарський суд дійшов  висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом професійної правничої допомоги третій особі у даній справі.
Розглянувши заяву третьої особи ТОВ «Агрокомплекс Заповіт»  та надані докази до неї на понесення судових витрат, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку,  що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом професійної правничої допомоги останньому у даній справі та його витрати на правничу допомогу підлягають розподілу, з огляду на наступне.
          Як було заначено вище, статтею 124 ГПК України, зокрема, передбачено  те, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.  У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
          Колегією суддів встановлено, що у поясненнях третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, які надані господарському суду зазначено, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «Агрокомплекс Заповіт» понесло і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 20 тис. грн, а саме витрати на професійну правничу допомогу (т.1, а.с.209-212).   
          Однак, всупереч ст. 124 ГПК України попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «Агрокомплекс Заповіт» поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи до суду першої інстанції не надано, в матеріалах справи відповідний розрахунок відсутній, що в силу ч. 2 ст. 124 ГПК України є підставою для відмови у відшкодуванні цих витрат.
          Згідно зі ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
          Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 277 Господарського процесуального кодексу України).
          На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного додаткового рішення не з`ясовано обставин, що мають значення для справи, а тому допущено порушення норм процесуального права.
          Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1     на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2487/22    слід задовольнити, а додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2487/22  скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у стягненні з позивача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  «Агрофірма Заповіт» понесені судові витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 30 000 грн .
           Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -   
          ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення (додаткове) Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2487/22 - задовольнити.

2. Рішення (додаткове) Господарського суду Харківської  області від 08.06.2023 у справі №922/2487/22 – скасувати.
                             3.Прийняти нове рішення.
           4. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Заповіт»    про відшкодування судових витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 30   000,00 грн відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 22.08.2023.

Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

Суддя                                                                                           О.В. Стойка  

Суддя                                                                                           Д.О. Попков