Справа № 128/42/22 
Провадження № 33/801/641/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Перепелюка Олега Вікторовича про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Не погодившись з цією постановою, 27 червня 2023 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвокат Перепелюк О.В., засобами поштового зв`язку направив апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.
Разом із апеляційною скаргою надійшла і заява про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
               В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що копію оскаржуваної постанови від 05 вересня 2022 року він отримав лише 23 червня 2023 року, згідно супровідного листа Вінницького районного суду Вінницької області від 23 червня 2023 року.
       Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року задоволенню не підлягає з огляду на таке.
При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.
З матеріалів справи вбачається, що постанова Вінницького районного суду Вінницької області винесена 05 вересня 2022 року, копія якої направлена ОСОБА_1 09 вересня 2022 року на його електронну адресу, про що свідчить супровідний лист та копія електронної поштової скриньки Вінницького районного суду Вінницької області (а.с.24,25). 
Крім того, згідно супровідного листа головного державного виконавця Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Федоринського С.П. № 47087 від 15 грудня 2022 року ОСОБА_1  направлено постанову від 15 грудня 2022 року про закінчення виконавчого провадження, винесену при примусовому виконанні постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року № 128/42/22. Зі змісту цієї постанови видно, що накладений на нього вказаною постановою штраф   ОСОБА_1  сплатив  (а.с.34-35).
Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.
За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов`язаний з моментом прийняття такої постанови.
Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.
Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).
В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).
Доводи заяви про те, що винесена постанова була отримана захисником ОСОБА_1 – адвокатом Перепелюком О.В. лише 23 червня 2023 року апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 09 вересня 2022 року отримав оскаржувану постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року (а.с.25), сплатив накладений на нього цією постановою штраф, а також 15 грудня 2022 року отримав постанову про закінчення виконавчого провадження по вказаній вище постанові (а.с.34-35), тому йому ніщо не заважало своєчасно звернутися до суду із апеляційною скаргою, чи зробити це за допомогою адвоката. Разом з тим, ОСОБА_1 своїми правами не скористався, що не вказує на поважність причин пропуску строку та наявність об`єктивно непереборних обставин, що не залежали від його волевиявлення та пов`язані дійсно з істотними перешкодами та труднощами, які унеможливили своєчасне звернення до суду апеляційної інстанції у визначений законом строк.
За таких обставин, враховуючи, що захисник ОСОБА_1 – адвокат Перепелюк О.В. подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення, та не навів поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд вважає, що такий строк не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 – адвокату Перепелюку Олегу Вікторовичу в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року у зазначеній справі, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                   О. В. Ковальчук