П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
12 липня 2023 року                                                                                             м. Київ
 
Справа №756/14520/19
Провадження № 22-ц/824/2896/2023
 
                Резолютивна частина постанови оголошена 12 липня 2023 року
            Повний текст постанови складено 14 липня 2023 року
 
Київський апеляційний  суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
                        судді-доповідача  Стрижеуса А.М., 
                        суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                        секретаря: Карпенка В.Р.
 
сторони:       позивачі:      ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
                        відповідач   Комунальне підприємство виконавчого органу Київради                                                            (Київської міської державної адміністрації)                                                                                    «Київтеплоенерго»,
                        треті особи:             Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1»,                                                       Комунальний концерн «Центр комунального сервісу»,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Комісара Сергія Петровича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання незаконними дій та стягнення моральної шкоди,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду 
з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання незаконними дій та стягнення моральної шкоди.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є власниками квартир у багатоквартирному будинку на АДРЕСА_1 та споживачами послуг КП «Київтеплоенерго» щодо централізованого опалення приміщень.
Оскільки в 2019 року їм почали надходити квитанції про сплату послуг 
з централізованого опалення з непомірно високою сумою до сплати, в зв`язку з тим, що нарахування за послуги центрального опалення в опалювальні періоди з 2017-2018 року та 2018-2019 року здійснювалося у невідповідному об`ємі отриманих Ггкал які не були спожиті у їх квартирах, а також місцями загального користування, що ставило їх, як споживачів послуг в квартирах яких не встановлені прилади обліку, у нерівне становище порівняно з споживачами цих послуг у квартирах яких установлені вузли обліку теплової енергії, а також оскільки встановлені у будинку засоби обліку не відповідають вимогам закону, тобто нарахування за надані послуги проводились з порушенням нормативних вимог закону ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили суд:
- визнати незаконними дії КП «Київтеплоенерго» в частині не надання коректної інформації, їм як споживачам в контексті прав передбачених статтею 15 Законом України «Про захист прав споживачів», а саме надання некоректної інформації стосовно опалювальної площі місць загального користування та не надання доступної інформації, як споживачу який не володіє спеціалізованими знаннями в області надання послуг з центрального опалення та зрозумілого розрахунку, не надання необхідних даних на підставі яких споживач міг би зрозуміти та порахувати за що був зроблений перерахунок вказаний в рахунку повідомленні (за послугу центральне опалення) станом на 01 липня 2019 року, не надання інформації стосовно реальної кількості теплової енергії спожитої квартирою споживача;
- визнати дії КП «Київтеплоенерго» такими, що порушують та не відповідають вимогам частини другої статті 4, частинам першої, четвертої статті 17, пункту 4 частини п?ятої статті 19, пунктам 3 та 4 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», як виконавця послуги - монополіста на постачання послуг теплової енергії, а саме виставлення рахунків повідомлень та вимог оплати за спожиту теплову енергію в такому об`ємі, який фактично не спожили квартири споживачів, що в свою чергу дискримінує їх права, як споживачів послуги з центрального опалення, та ставить у нерівне становище перед споживачами у яких встановлені квартирні лічильники тепла;
- визнати дії КП «Київтеплоенерго» такими, що порушують та не відповідають вимогам частини другої статті 4, частинам першій, четвертій статті 17, пункту 4 частини п?ятої статті 19, пунктам третьому та четвертому частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», пункту 7 частини першої статті 1, пункту 6 частини першої статті 3, пункту 1 частини другої статті 8 Закону України «Про житлово комунальні послуги», пункту 5 статті 4, частини шостої статті 17 Закону України «Про стандартизацію», статті 1 Закону України «Про теплову енергію», пункту 2 частини першої статті 4, статті 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» яке використовує вузол комерційного обліку ТРЄМ-2 встановлений в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та вузли розподільного обліку встановлених у квартирах будинку для зняття показників комунальної послуги з центрального опалення, дані вузли обліку не відповідають суттєвим вимогам, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюванням, які передбачені «Технічним регламентом законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки» затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94, враховує показання встановлених по квартирних лічильників вузлів обліку теплової енергії та будинкового лічильника, які не затверджені належними сертифікатами перевірки типу засобу вимірювальної техніки, не пройшли процедуру оцінки відповідності (модуль В) та не обліковуються у реєстрі затверджених засобів вимірювальної техніки данні якого знаходяться на офіційному сайті ДП «Укрметртестстандарт», що в свою чергу веде до некоректного відображення об`єму отриманої комунальної послуги за центральне опалення та некоректному перерозподілу спожитого об`єму теплової енергії в усьому будинку між квартирами, що мають вузли розподільного обліку (вони у меншості обладнано 74 квартири) та квартирами, що не мають вузлів розподільного обліку (вони у більшості 156 квартири) та власниками нежитлових приміщень в будинку, що в свою чергу вводить в оману стосовно об`єму спожитої теплової енергії та розміру сплати за спожиту послугу споживачем, порушує та дискримінує права як споживача комунальної послуги з центрального опалення та порушення «охоронюваного законом інтересу» споживача передбаченого статтею 42 Конституції України, в частині використання КП «Київтеплоенерго» для обліку спожитої продукції теплові енергії вузлів обліку які не відповідають нормативним документам та вимогам яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки в контексті Закону України «Про стандартизацію», що в свою чергу порушує права споживачів при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача 
у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач відповідно до статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів»;
- визнати дії КП «Київтеплоенерго» такими, що порушують та не відповідають вимогам розподільного обліку комунальних послуг, а саме частини сьомої статі 4 та статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а також не виконання вимог пунктів 4, 6 та 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 «Про затвердження Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії» в частині визначення об`єму спожитої теплової енергії та виставленні рахунків для споживачів порушує вимоги розподільного обліку теплової енергії, а саме при наявності поквартирних вузлів обліку, які використовуються для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання у будинку відсутні прилад - розподілювач теплової енергії та автоматичні регулятори температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм, що встановлюються на опалювальних приладах та використовуються для визначення частки споживання теплової енергії окремим опалювальним приладом споживача у загальному споживанні відповідно до показань вузла комерційного обліку, що в свою чергу веде до неправильних нарахувань спожитого об`єму комунальних послуг квартири споживачів та ставлення позивачів 
у нерівне становище порівняно з іншими споживачами у яких встановлені по квартирні вузли обліку теплової енергії, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживачі, та дискримінує права позивачів та порушує «охоронюваний законом інтерес» споживачів відповідно до статті 42 Конституції України;
- визнати незаконними дії КП «Київтеплоенерго» в частині неправильного рахунку за опалювальну площу МЗК в опалювальний період 2017-2018 років та 2018-2019 років в частині врахування невідповідних даних, а саме зменшеної опалювальної площі місць загального користування за центральне опалення по квартирам позивачів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати здійснити КП «Київтеплоенерго» перерахунок оплати за центральне опалення в частині опалення площі місць загального користування по квартирам позивачів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за опалювальні сезони 2017- 2018 та 2018-2019 роки;
- визнати незаконними дії КП «Київтеплоенерго» в частині загального перерозподілу об`єму теплової енергії спожитої квартирами позивачів від загального об`єму спожитої теплової енергії будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за опалювальні сезони 2017-2018 та 2018-2019 роки до частини першої пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та пункту 4 частини другої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»;
- зобов`язати здійснити КП «Київтеплоенерго» перерахунок оплати за централізоване опалення в частині загального перерозподілу об`єму теплової енергії спожитої квартирами позивачів від загального об`єму спожитої теплової енергії будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за опалювальні сезони 2017-2018 та 2018-2019 роки відповідно до частини першої пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та статті 7, пункту 4 частини другої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»;
- визнати незаконними дії КП «Київтеплоенерго» в частині загального перерозподілу об`єму теплової енергії спожитої квартирами споживачів від загального об`єму спожитої теплової енергії будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за опалювальні сезони 2017-2018 та 2018-2019 роки в частині виставлення рахунків за опалення з зазначенням завищеної опалювальної площі квартири споживача;
- зобов`язати здійснити КП «Київтеплоенерго» перерахунок оплати за централізоване опалення в частині загального перерозподілу об`єму теплової енергії спожитої квартирами позивачів від загального об`єму спожитої теплової енергії будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за опалювальні сезони 2017-2018 та 2018-2019 роки відповідно до реальної опалювальної площі цих квартир;
- стягнути з КП «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 25 000,00 грн компенсації моральної шкоди кожному.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання незаконними дії та стягнення моральної шкоди до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання незаконними дії та стягнення моральної шкоди (справа № 756/14520/19, провадження № 2/756/635/21), за позовом ОСОБА_3 до КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання незаконними дії та стягнення моральної шкоди (справа № 756/209/20, провадження № 2/756/758/21) та за позовом ОСОБА_2 до КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання незаконними дії та стягнення моральної шкоди (справа № 756/14823/19, провадження № 2/756/648/21), присвоївши їм єдиний реєстраційний номер (унікальний № 756/14520/19, провадження № 2/756/635/21).
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2022 року залишено без розгляду позовну заяву у частині вимог ОСОБА_3 до 
КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання незаконними дії та стягнення моральної шкоди.
У відзиві на позовну заяву КП «Київтеплоенерго» посилаючись на безпідставність вимог позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зазначало, що підприємство виконавцем послуг з теплопостачання стало лише з 01 травня 2018 року тому не може відповідати за проведені нарахування оплати за теплову енергію до указаного часу. Крім того, зазначало, що позивачі не мали заборгованості по оплаті за теплопостачання станом на 01 травня 2018 року.
Також у відзиві КП «Київтеплоенерго» зазначало, що встановлений на вводі 
у будинок АДРЕСА_1 засіб обліку теплової енергії вчасно пройшов повірку на відповідність вимогам ДТСУ, а також перед початком кожного опалювального сезону перевіряється на готовність до роботи, що не ставить під сумнів його показання.
Також, КП «Київтеплоенерго» зазначало, що за наслідками розгляду листа 
ТОВ «Житлобуд-1» № 305 внесені зміни по опалювальній площі місць загального користування та здійснено коригування нарахувань позивачам за оплату з центрального опалення.
            Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13липня 2022 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання незаконними дій та стягнення моральної шкоди задоволено частково.
Зобов`язано КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за централізоване опалення квартир АДРЕСА_2 та 
АДРЕСА_3 в опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджій та балконів цих квартир.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнено з КП «Київтеплоенерго» в дохід держави 840,40 грн судового збору.
Зобов`язуючи КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за централізоване опалення квартир АДРЕСА_2 та 
АДРЕСА_3 в опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджій та балконів цих квартир, суд першої інстанції зробив висновок про те, що нарахування заборгованості за централізоване опалення за вказаний період відповідачем було здійснено в порушення вимог закону.
Відмовляючи у задоволенні позивних вимог в іншій частині, суд першої інстанції зробив такі висновки:
- оскільки КП «Київтеплоенерго» у опалювальному сезоні 2017-2018 років послуги 
з постачання теплової енергії позивачам не надавало, а позивачі здійснювали оплату цих послуг у повному обсязі іншому суб`єкту господарювання, вимоги позову щодо визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок за цей період задоволенню не підлягають;
- враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що будинковий засіб обліку теплової енергії встановлений на загальному вводі до житлового будинок на АДРЕСА_1 пройшов відповідну повірку та був перевірений на готовність до роботи у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позову в частинні визнання дій відповідача щодо застосування його показів при визначенні оплати за надані послуги неправомірними;
- оскільки позивачами в порушення статей 13, 81 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди та не обґрунтовано розмір матеріальної компенсації, суд дійшов висновку що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягають.
            12 грудня 2023 року представник КП «Київтеплоенерго» - Комісар С. П. подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року в частині здійснення перерахунку оплати за централізоване опалення квартири АДРЕСА_4 у опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджій і балконів та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.
            Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не надано ні технічного паспорту, ні іншого документа, що надав би можливість суду встановити опалювальну площу квартири АДРЕСА_4 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 20 грудня 2022 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу Махлай Л. Д.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року витребувано матеріали справи № 756/14520/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання незаконними дій та стягнення моральної шкоди 
з Оболонського районного суду м. Києва.
24 січня 2023 року матеріали справи № 756/14520/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання незаконними дій та стягнення моральної шкоди надійшли до Київського апеляційного суду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 січня 2023 року 
КП «Київтеплоенерго» поновлено строк апеляційного оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року.
Апеляційну скаргу КП «Київтеплоенерго», подану представником Комісаром С.П., на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.
Заявнику необхідно було надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.
06 лютого 2023 року на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду заявником надано докази на усунення недоліків скарги.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою КП «Київтеплоенерго», поданою представником Комісаром С. П., на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 березня 2023 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2023 року матеріали справи № 756/14520/19 разом з апеляційною скаргою передано судді-доповідачу Стрижеусу А. М.
            21 лютого 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Чужин В. С. подав до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу КП «Київтеплоенерго» відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року залишити без змін.
            Відзив мотивований тим, що представником позивача неодноразово надавався технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 .
            В судовому засіданні представник КП «Київтеплоенерго» Король О.М. та представник Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Коваленко С.С. підтримали доводи апеляційної скарги.
            Інші сторони в судове засідання не з`явилися.
Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.
            Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Житлобуд-1» про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.
За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.
Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.
За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Житлобуд-1».
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються  судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року оскаржується в частині позовних вимог ОСОБА_2 до КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про зобов`язання КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за централізоване опалення квартири АДРЕСА_3 в опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджії та балкону цієї квартири.
В іншій частині Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 
2022 року не оскаржується, а тому відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.
            Установлено, що  ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 лютого 2013 року (т.1, а.с. 33).
            Згідно технічного паспорту квартири 
АДРЕСА_3 , квартира розташована на 9 поверсі та складається з 4-х кімнат жилою площею 79,9 кв. м, у тому числі: 1-а кімната - 15,9 кв. м., 2-а кімната - 12,21 кв. м., 3-я кімната -16,7 кв. м, 4-а кімната  29,1 кв. м, а також кухні площею 13,8 кв. м, ванної кімнати площею 5,4 кв. м, вбиральні (поєднаної) площею 1,9 кв. м, коридору площею, 10,7 кв. м та 12,3 кв. м. Квартира обладнана балконом площею 5,6 кв. м та лоджією площею 8,8 кв. м.
Як вбачається зі змісту наказу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04 травня 2018 року № 224, за КП «Київтеплоенерго» закріплено на праві господарського віддання з дня, наступного за днем підписання акту прийняття-передання основних засобів комунальної власності територіальної громади м. Києва, які передаються виконавчому органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з володіння ПАТ «Київенерго», у зв`язку з припиненням угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською держаною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго».
Тобто, КП «Київтеплоенерго», отримавши в користування на праві господарського віддання основні засоби виробництва та постачання теплової енергії м. Києва, набуло статусу виконавця указаних комунальних послуг у опалювальному сезоні 2018-2019 років у м. Києві, в тому числі до багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 .
У опалювальному сезоні 2017-2018 років послуг з теплопостачання у м. Києві надавалися ПАТ «Київенерго».
Станом на початок опалювального сезону 2018-2019 років позивачі не мали заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання перед ПАТ «Київенерго».
Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами житловий будинок на АДРЕСА_1 обладнаний будинковим засобом обліку теплової енергії встановленому на загальному вводі будинку, який обліковує сумарну витрату теплової енергії на потреби централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-1/123 теплолічильник ТЕРМ-02, заводський № 981548, пройшов повірку 14 березня 2018 року за результатами якої встановлено, що він відповідає вимогам ДСТУ 3339-96 «Теплолічільники. Загальні технічні вимоги», свідоцтво чинне до березня 2022 року, а також був перевірений на готовність до роботи, що підтверджується актом готовності вузла комерційного обліку споживача до роботи № 3/2442, складеного КП «Київтеплоенерго» та ТОВ «Житлобуд-1».
Після передачі від ПАТ «Київенерго» основних засобів виробництва та постачання теплової енергії м. Києва до КП «Київтеплоенерго», відповідачем нарахування позивачам плати за опалення місць загального користування продовжувалось відповідно до наявних у них площ нежитлових приміщень загального користування, що сторонами не заперечується.
Листом ТОВ «Житлобуд-1» від 22 травня 2019 року за № 305, як компанією, що здійснює обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 , повідомлено КП «Київтеплоенерго» про наявну помилку в загальній площах цього будинку, що беруться до обліку при розрахунку за опалення та порушено клопотання про внесення зміни до програмного забезпечення.
У грудні 2019 року КП «Київтеплоенерго» здійснено відповідний перерахунок/корегування нарахувань за опалювальний період 2018/2019 років 
з урахуванням зміненої площі місць загального користування та суму розрахунку/корегування за послуги з централізованого опалення відображені у рахунках-повідомленнях станом на 01 січня 2020 року.
Таким чином, після звернення позивачів з цим позовом КП «Київтеплоенерго» усунуто невідповідність вимогам закону нарахувань мешканцям житлового будинку по АДРЕСА_1 за централізоване опалення місць загального користування з урахуванням фактичної площі цих приміщень.
Разом з цим, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас (п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630).
Тобто оплата позивачам за теплопостачання повинна проводитись 
КП «Київтеплоенерго» відповідно до опалювальної площі їх квартир згідно технічної документації.
            У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним 
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг 
з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг визначається Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.
Житловий будинок на АДРЕСА_1 обладнаний будинковим засобом обліку теплової енергії встановленому на загальному вводі будинку, який обліковує сумарну витрату теплової енергії на потреби централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.
Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 10 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.
При цьому для цілей розподільного обліку відповідно до цієї статті права та обов`язки споживачів поширюються також на власників майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:
1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної  політики у сфері житлово-комунального господарства;
3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.
Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті;
4) показання приладів - розподілювачів теплової енергії використовуються при розподілі виключно за умови, що такими приладами оснащено не менш як 50 відсотків опалювальних приладів (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) у будівлі;
5) для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики  у сфері житлово-комунального господарства;
6) обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою;
7) співвласниками багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть установлюватися поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами (у наріжних квартирах (приміщеннях), квартирах (приміщеннях), розташованих на перших і останніх поверхах будівель тощо) відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
8) у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, таким чином:
якщо встановлено факт несанкціонованого втручання окремих споживачів 
у внутрішньобудинкову систему опалення та/або гарячого водопостачання, яка використовується для цілей опалення, що призвело до її розбалансування, обсяг теплової енергії або гарячої води, необхідний для досягнення нормативної температури в приміщенні (приміщеннях), перерозподіляється на таких споживачів;
в іншому випадку такий обсяг теплової енергії або гарячої води перерозподіляється пропорційно до площі (об`єму) квартир (інших приміщень) на споживачів, житлові приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії.
Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.
Судом встановлено, що після передачі від ПАТ «Київенерго» основних засобів виробництва та постачання теплової енергії м. Києва до КП «Київтеплоенерго», відповідачем нарахування позивачам плати за опалення місць загального користування продовжувалось відповідно до наявних у них площ нежитлових приміщень загального користування, що сторонами не заперечується.
Листом ТОВ «Житлобуд-1» від 22 травня 2019 року за № 305, як компанією, що здійснює обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 , повідомлено КП «Київтеплоенерго» про наявну помилку в загальній площах цього будинку, що беруться до обліку при розрахунку за опалення та порушено клопотання про внесення зміни до програмного забезпечення.
У грудні 2019 року КП «Київтеплоенерго» здійснено відповідний перерахунок/корегування нарахувань за опалювальний період 2018/2019 років 
з урахуванням зміненої площі місць загального користування та суму розрахунку/корегування за послуги з централізованого опалення відображені у рахунках-повідомленнях станом на 01 січня 2020 року, що у судовому засіданні представником позивачів не заперечувалось.
Таким чином, після звернення позивачів з цим позовом КП «Київтеплоенерго» усунуто невідповідність вимогам закону нарахувань мешканцям житлового будинку по АДРЕСА_1 за централізоване опалення місць загального користування з урахуванням фактичної площі цих приміщень.
Разом з цим, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас (пункт 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630).
Тобто оплата позивачам за теплопостачання повинна проводитись 
КП «Київтеплоенерго» відповідно до опалювальної площі їх квартир згідно технічної документації.
За таких обставин встановивши, що нарахування заборгованості за централізоване опалення за вказаний позивачами період відповідачем було здійснено в порушення вимог закону, суд першої інстанції зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог  ОСОБА_2 до КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про зобов`язання КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за централізоване опалення  квартири АДРЕСА_3 в опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджії та балкону цієї квартири.
            Аргументи апеляційної скарги проте, що ОСОБА_2 не надано ні технічного паспорту, ні іншого документа, що надав би можливість суду встановити опалювальну площу квартири АДРЕСА_4 є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, які судом досліджено в судовому засіданні.
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу представника КП «Київтеплоенерго» - Комісара С. П. без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до КП «Київтеплоенерго», треті особи: ТОВ «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про зобов`язання КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за централізоване опалення квартири АДРЕСА_3 в опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджії та балкону у цій квартирі - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення в цій частині немає.
Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги представника КП «Київтеплоенерго» - Комісара С. П. без задоволення, розподіл судових витрат відповідно до правил статті 141 ЦПК України Київським апеляційним судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,
 
                              П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Комісара Сергія Петровича залишити без задоволення.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:                                                                А.М. Стрижеус
                
Судді:                                                                                   Л.Д. Поливач
 
                                                                                               О.І. Шкоріна