Справа № 757/4185/23-п                                                                                      Головуючий в суді І інстанції Константінова К.Е.
Провадження № 33/824/3519/2023                                                                   Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2023 року                                                                                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
 
                                                     ВСТАНОВИВ:                                                
 
Постановою Печерського  районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що він не відмовлявся від проходження огляду та вказує на недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№440127, ОСОБА_1 01.01.2023 року о 23 год. 38 хв. в м. Києві на бульварі Дружби Народів, 40А, керував автомобілем Мітсубісі, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість мови, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, та всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудні боді-камери працівників поліції № 477753 та № 473817.
Відповідно до направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не проводився.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, підтверджується належними і допустимими доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№440127 від 01.01.2023 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; направленням на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не проводився; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи апелянта про те, що протокол складений поліцейськими з порушенням вимог закону, а саме за відсутності двох свідків, оцінюється судом критично, з огляду на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року № 1231-IX, який набув чинності 17 березня 2021 року, було внесено зміни до частини 2 статті 266 КУпАП та викладено в наступній редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».
Таким чином, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була необов`язкова участь свідків, оскільки працівники поліції використовували технічні засоби відеозапису, які долучено до матеріалів справи.
Так, з відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівник поліції, встановивши попередньо ознаки наркотичного сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проїхати до лікаря-нарколога для перевірки на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився.
Доводи апелянта про те, що відеозапис не містить його прямої відмови від проходження огляду, оцінюються судом критично, позаяк з відеозапису вбачається, що працівник поліції неодноразово пропонував  ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, та пояснив, що за відмову від проходження огляду на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, однак ОСОБА_1 не погодивсяпроїхати до закладу охорони здоров`я, зазначивши, що огляд може показати позитивний результат, тому йому не хочеться перевірятися, а тому суд вважає, що  ОСОБА_1 всіма своїми діями та поведінкою в сукупності фактично ухилився від проведення огляду, що вказує на його ухилення та відмову від огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Щодо доводів апелянта про те, що запис у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він тверезий та не хоче нікуди їхати написано не ним, то суд вважає, що такі доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та суперечать всім іншим наявним матеріалам справи.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовуються законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та зводяться лише до власного тлумачення апелянтом норм законодавства.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                            
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року - без змін.
 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                        Я.С. Мельник