ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/7843/23	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 33/817/400/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.5 ст. 126 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Кожевнікової О.В 
розглянувши справу про адміністративне правопорушенняза апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Кожевнікової О.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2023 року, -
в с т а н о в и в:
       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
       Як визнав суд, 27.04.2023 року о 12 год. 39 хв. ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. Бродівська, 55 керував транспортним засобом «Mazda 6», номерний знак « НОМЕР_1 », при цьому не мав права керування транспортними засобами, правопорушення вчинене повторно протягом року, постанова серії БАД 217175 від 07.02.2023р. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
       В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Кожевнікова О.В. просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2023 року та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП; на підставі ст.288 КУпАП звільнити останнього від сплати судового збору; вилучений транспортний засіб MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_1 ; зупинити виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2023 року до закінчення розгляду апеляційної скарги у даній справі.        
Вважає, що оскаржуване рішення місцевого суду прийнято з неповним встановленням необхідних для вирішення справи обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, як повторність правопорушення, а саме: до матеріалів справи не додано постанови посадової особи поліції на підтвердження факту повторності правопорушення, зокрема про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2  ст.126 КУпАП.
Зазначає, що суд першої інстанції, як на доказ у матеріалах справи №607/7843/23 посилається на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №607/9983/21) від 19.07.2021, у відповідності до якої, посвідчення водія 31.05.2021 у ОСОБА_1 вилучено, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, однак самої постанови, яка б набрала законної сили, матеріали справи не містять, як і не містять даних чи оскаржувалась дана постанова особою, яка притягувалась до відповідальності, чи ознайомлений він з її змістом, чи був присутній у судовому засіданні.
На переконання апелянта, те що правопорушення вчинено повторно і ОСОБА_1 позбавлено права керування автомобілем мало бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.
Вважає, що рішенням суду першої інстанції не наведено достатніх і допустимих доказів, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, а за відсутності таких доказів, не можна констатувати, що винуватість останнього доведена поза розумним сумнівом.
Захисник також звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції прийнято рішення з неповним встановленням необхідних для вирішення справи обставин, у відповідності до ст.280 КУпАП, а саме: не з`ясовано адресу проживання ОСОБА_1 , дані, які характеризують особу та, які можуть слугувати обставинами, що пом`якшують відповідальність, зокрема, того, що останній працюю торговим агентом ТОВ “Щедро” від 09.12.2022 по теперішній час, а тому наявність автомобіля, згідно його посадових обов`язків, є ключовим фактором його працевлаштування, з огляду на це, апелянт вважає, що рішення суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років та безоплатне вилучення транспортного засобу, поставить ОСОБА_1 та осіб, для яких він являється годувальником, на межу голодування.
Проосить також врахувати, що у ОСОБА_1 на утриманні є неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а батько його дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю ІІ-групи. Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2004 року, а тому для своєчасного доставлення вказаних осіб в лікувальні заклади, негайного придбання ліків у разі необхідності, оскільки останній проживає в сільській місцевості, йому необхідна наявність права керування транспортними засобами.
       Заслухавши особу, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кожевнікову О.В., які повністю підтримали подану захисником апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2023 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Згідно п. 2.1 А Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
       Згідно ч.ч.9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
       Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою — четвертою цієї статті:
       - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;
       - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;
       - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
       Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №039071 від 27 квітня 2023 року, 27 квітня 2023 року о 12 год. 39 хв. ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. Бродівська, 55 керував транспортним засобом «Mazda 6», номерний знак « НОМЕР_1 », при цьому не мав права керування транспортними засобами, правопорушення вчинене повторно протягом року, постанова серії БАД 217175 від 07.02.2023р.
       В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. 
       Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. В графі пояснення особи, яка притягується до адміністравної відповідальності, по суті рішення ОСОБА_1 зазначено, що пояснення надасть в суді.
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №217175 від 07.02.2023. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 3400 грн за ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом, не маючи права керування відповідним транспортним засобом.
       Враховуючи те, що матеріали справи містять копію даної постанови (а.с. 5), доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, як повторність правопорушення, є безпідставними.
       Згідно довідки, виданої УПП в Тернопільській області ДПП вбачається, що по даних Інформаційного порталу Національної поліції України, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 — отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , проте дане посвідчення водія 31.05.2021 року вилучено у відповідності до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.07.2021 року, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, станом на 27.04.2023 року громадянин ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою КМУ від 08.05.1993 № 340 — не отримував.
       Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення підтверджується також іншими доказами, зокрема: аудіовізуальним диском, на якому міститься розгляд справи суб`єктом владних повноважень на місці зупинки автомобіля марки «Mazda 6», номерний знак « НОМЕР_1 »; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6898418 від 27.04.2023; рапортом взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП В.Рижак від 27.04.2023; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
       Посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів, які б доводили вину її підзахисного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення апелянтом не надано.
       Той факт, що у матеріалах справи відсутня копія постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2021 у справі №607/9983/21, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовує факту вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та не позбавило можливості, як суду першої інстанції, так і апеляційної, ознайомитись із її змістом, та іншими даними, про які, в своїй апеляційній скарзі зазначає захисник, оскільки дане судове рішення було внесене до реєстру судових рішень, який є у відкритому доступі.
       Розгляд судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з перевищенням строків, визначених ст.277 КУпАП, на що сторона захисту звертає увагу в суді апеляційної інстанції, не впливає на зміст прийнятого судом рішення і не може бути підставою для його скасування.
       Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність ОСОБА_5 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
       Отже, винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими та безпідставними.
       У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       З огляду на вищевикладене, адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, і з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, як таким, що є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, та призначено в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.
       Посилання апеляційної скарги, що рішенням суду у ОСОБА_1 безоплатно вилучили транспортний засіб та зазначення в прохальній частині апеляційної скарги про повернення вилученого транспортного засобу MAZDA  6, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить останньому, не відповідають дійсності, оскільки постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2023 року, призначено адміністративне стягнення без оплатного вилучення транспортного засобу.        
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2023 р. відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 
       Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

        Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Кожевнікової О.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя