Справа № 465/5779/21                        Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І. 
Провадження № 22-ц/811/655/23                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 липня 2023 року м.Львів                                 
Справа № 465/5779/21
Провадження № 22ц/811/655/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого -   Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.

розглянув справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Пустомити 4 січня 2023 року у складі судді Мельничук І.І., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

24 червня 2021 року ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 червня 2019 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «МІЛОАН» укладено кредитний договір № 8583357, відповідно умов до якого ТзОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит у розмірі 6 000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кошти, сплатити комісію та проценти за користування кредитом до 25 червня 2019 року, виконати інші обов`язки у повному обсязі. Зазначає, що кредитний договір від 10 червня 2029 року укладений у електронній формі, відповідно до вимог чинного законодавства шляхом використання електроного підпису одноразовим ідентифікатором. Виконання ТзОВ «МІЛОАН» зобов`язань щодо перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідно до п. 2.1 цього договору підтверджується платіжним дорученням від 10 червня 2019 року. Зазначає, що ТзОВ «МІЛОАН» умови кредитного договору виконано в повному обсязі. Відповідач не виконала умов кредитного договору. 30 серпня 2019 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №37-МЛ від 30 серпня 2019 року. Суму та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 8583357 від 10 червня 2019 року передано позивачу від первинного кредитора. Стверджує, що станом на 7 грудня 2020 року сума заборгованості відповідача становить 15 780 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 4 січня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 780 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права; висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу на відсутність її підпису в долучених позивачем: договорі фінансових послуг, паспорті споживчого кредиту, графіку платежів, а також відсутність доказів на підтвердження перерахування їй коштів на підставі цього договору. Зазначає, що заявлена сума процентів до стягнення не ґрунтується на умовах договору. Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 4 січня 2023 року.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

       Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

       Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону.
Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.ст. 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтями 7 та 8 цього Закону України передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Судом встановлено, що 10 червня 2019 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «МІЛОАН» укладено кредитний договір № 8583357, згідно з умовами якого відповідач отримала 6 000 грн. Факт перерахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням № 11642022 від 10 червня 2019 року, де у графі призначення платежу зазначено «Кредитні кошти від ТОВ «МІЛОАН» згідно договору 8583357».

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 ідентифікований. Акцепт договору позичальником здійснено шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора.

ТзОВ «МІЛОАН» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в розмірі 6 000 грн. строком на 15 днів з терміном повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 25 червня 2019 року. Відповідач не виконала умов цього договору.

Згідно із п. 3.2.6. кредитного договору № 8583357 від 10 червня 2019 року позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

30 серпня 2019 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 37-МЛ. 

Позивачем надано суду Реєстр боржників до договору відступлення прав вимоги № 37-МЛ від 30 серпня 2019 року.

На підставі зазначеного ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником позикодавця ТзОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 8583357 від 10 червня 2019 року, укладеним між ТзОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

Згідно із п. 1.1. кредитного договору позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі, визначеній в п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений в п. 4.1. договору термін, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі, на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Сума кредиту становить 6 000 грн. Кредит надається строком на 15 днів з 10 червня 2019 року (п. 1.3. договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 25 червня 2019 року відповідно до п. 1.4. договору.

Відповідно до графіку розрахунків платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 25 червня 2019 року в розмірі 7 920 грн., з яких: сума кредиту за договором - 6 000 грн.; комісія за надання кредиту - 840 грн.; проценти за користування кредитом - 1 080 грн.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого заборгованість перед ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» станом на 7 грудня 2020 року становить 15 780 грн., з яких: 6 000 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 840 грн. - комісія; 5 940 грн. - відсотки; 3 000 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями. Зазначений розрахунок заборгованості не спростований належними та допустимими доказами.

24 листопада 2020 року відповідачу надіслано письмову претензію про необхідність погашення заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання виконання зобов`язання. Згідно трекінгу номера поштового відправлення № 0600201694385 вбачається, що 3 грудня 2020 року цю претензію отримала відповідач, однак борг нею не погашено.

З урахуванням встановленого суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.
Керуючись: ст. 367, п. 1, ч. 1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 4 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена і підписана 13 липня 2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді:_______________Ю.Р.Мікуш _________________ Р.В. Савуляк