ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" вересня 2023 р.           Справа№ 910/3748/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Гаврилюка  О.М. 
 
за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.
за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 07.09.2023:
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 
у справі № 910/3748/20 (суддя - Головіна К. І.)
за позовом  ОСОБА_1 
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит"
про  визнання протиправним, недійсним, нікчемним правочину, переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності, витребування акцій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3748/20 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що заявник не довів наявність тих обставин, із якими діюче законодавство пов`язує наявність підстав для застосування заходів щодо забезпечення позову та не подав цьому належних та допустимих доказів (у розумінні ст.  76,  77 ГПК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. Відкрити апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3748/20 про відмову у забезпеченні позову. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3748/20 і ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким заяву про забезпечення позову задовольнити частково, а саме: вжити заходи забезпечення позову у справі № 910/3748/20, заборонити відповідачу у справі № 910/3748/20 вчиняти певні дії, а саме: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит" здійснювати відчуження спірних цінних паперів, які є предметом позову у справі № 910/3748/20, а саме: простих іменних акцій емітента Приватне акціонерне товариство "Українська міжбанківська валютна біржа" у кількості 9000 штук, до набрання рішенням суду у справі №910/3748/20 законної сили; здійснити зустрічне забезпечення позову у справі № 910/3748/20 грошовими коштами у розмірі 2  304,00 грн. внесеними позивачем у справі № 910/3748/20 на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва згідно квитанції від 18.06.2020. 
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що неправомірна поведінка відповідача щодо придбання належних позивачу цінних паперів у власність без переважного права та поза фондовою біржею вказує на наявність підстав вважати можливим відчуження відповідачем спірних цінних паперів третій особі (третім особам) під час судового розгляду та вирішення справи № 910/3748/20, що призведе до ускладнення виконання рішення суду в частині витребування акцій із володіння третіх осіб за участю ПАТ "Національний депозитарій України" з метою проведення безумовної (их) депозитарної (их) операції (ій) щодо їх списання.
Також скаржник стверджує, що приписи частини другої статті 136 ГПК України визначають, що вже наявність самої можливості ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту вже є підставою для забезпечення позову.
Також до апеляційної скарги скаржником додано клопотання про витребування доказів судом, а саме:
- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОР-ДІЛЕР" (код ЄДРПОУ 24513000; місцезнаходження: 69068, Запорізька область, місто Запоріжжя, вул. Омельченка, 21) засвідчену належним чином конка відповідного договору купівлі-продажу цінних паперів (договору на виконання договору доручення на продаж цінних паперів (як договору купівлі-продажу цінних паперів) тощо), а саме: раніше належних ПАТ "КБ «НАДРА" простих іменних акцій емітента Приватне акціонерне товариство "Українська міжбанківська валютна біржа" (SIN UA 4000062632) у кількості 9000 (дев`ять тисяч) штук, який був укладений та (або) виконаний 06 грудня 2019 року. 
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "МОТОР-ДІЛЕР" (код ЄДРПОУ 24513000) подати витребувані докази у паперовій формі або в електронній формі в системі "Електронний суд" завчасно - до призначеного судом судового засідання у справі № 910/3748/20, а саме: у встановлений судом апеляційної інстанції строк. 
- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит" (код ЄДРПОУ 23730178, місцезнаходження: 03067, місто Київ, вул. Гарматна, 6) відповідну виписку з рахунку в цінних паперах (виписка про стан рахунку в цінних паперах) депонента ТОВ "ФОНДОВА КОМПАНІЯ "ФАВОРИТ" В частині обліку простих іменних акцій емітента Приватне акціонерне товариство "Українська міжбанківська валютна біржа" (ISIN UA4000062632) у кількості 9000 (дев`ять тисяч) штук (які раніше належали ПАТ «КБ "НАДРА") за період з 21 серпня 2019 року до дати відкриття апеляційного провадження у справі № 910/3748/20, із зазначенням руху (зарахування, переказ або списання) цих акцій по цьому рахунку в цінних паперах та вихідного залишку цих акцій на цьому рахунку в цінних паперах; 
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит" (код ЄДРПОУ 23730178) подати витребувані докази (відповідну виписку за період з 21 серпня 2019 року до дати відкриття апеляційного провадження у справі N° 910/3748/20) у паперовій формі або в електронній формі в системі «Електронний суд" завчасно - до призначеного судом судового засідання у справі № 910/3748/20, а саме: у встановлений судом апеляційної інстанції строк;
- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія Фаворит" (код ЄДРПОУ 23730178, місцезнаходження: 03067, місто Київ, вул. Гарматна, 6) відповідну виписку з рахунку в цінних паперах (виписка про стан рахунку в цінних паперах) депонента ТОВ "ФОНДОВА КОМПАНІЯ "ФАВОРИТ" в частині обліку простих іменних акцій емітента Приватне акціонерне товариство "Українська міжбанківська валютна біржа" (ISIN UA4000062632 у кількості 9000 (дев`ять тисяч) штук (які раніше належали ПАТ «КБ «НАДРА") за період з встановленої судом апеляційної інстанції дати відкриття апеляційного провадження у справі № 910/3748/20 до встановленої судом апеляційної інстанції дати судового засідання у справі № 910/3748/20, із зазначенням руху (зарахування, переказ або списання) цих акцій по цьому рахунку в цінних паперах (у разі наявності такого) та вихідного залишку цих акцій на цьому рахунку в цінних паперах станом на дату судового засідання у справі N 910/3748/20, встановлену судом апеляційної інстанції. 
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит" (код ЄДРПОУ 23730178) подати витребувані докази (відповідну виписку за період з дати відкриття апеляційного провадження у справі № 910/3748/20 до дати судового засідання у справі № 910/3748/20 (станом на дату судового засідання у справі № 910/3748/20)) у паперовій формі безпосередньо суду апеляційної інстанції у судовому засіданні у справі № 910/3748/20; 
- запитувані докази витребувати в межах ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі № 910/3748/20 (у випадку призначення ухвалою про відкриття апеляційного провадження у справі № 910/3748/20 судового засідання у справі).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та клопотання учасників апеляційного провадження
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3748/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 витребувано справу № 910/3748/20, відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги до надходження справи.
12.06.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів у справі №910/3748/20, в обґрунтування якого останній зазначає, що Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів: Ткаченка Б.О., Суліма В.В., прийняв і проголосив постанову від 10.09.2020 у справі №910/3748/20. У подальшому, 24.11.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду прийняв постанову Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №910/3748/20, якою було скасовано, в тому числі, постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі №910/3748/20. У зв`язку із вищевикладеним, заявник зазначає про наявність підстави, зазначеної у частині третій статті 36 ГПК України, для відводу колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.
19.06.2023 матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 по справі № 910/3748/20 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 визнано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Суліма В.В., Гаврилюка О.М. від розгляду справи №910/3748/20 - необґрунтованою. Вирішено передати справу для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Суліма В.В., Гаврилюка О.М. від розгляду справи №910/3748/20 відмовлено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. Поновлено скаржнику пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3748/20. Задоволено клопотання про звільнення від сплати судового збору. Звільнено від сплати судового збору скаржника за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3748/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3748/20. Призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3748/20. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 07.09.2023.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
Учасники апеляційного провадження у судове засідання 07.09.2023 представників не направили, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлялися належним чином.
Водночас, 21.08.2023 через відділ документального забезпечення від скаржника надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника останнього.
Ч.12   ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників учасників апеляційного провадження не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті. 
Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні. 
Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.
Колегія суддів вказує на те, що статтею 80 ГПК України чітко врегульовано порядок і строки подання доказів учасниками справи.
Так, згідно з ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. ч. 4 та 5 ст. 80 ГПК України).
У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована.
У свою чергу, ст. 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Системний аналіз положень ст. ст. 80 та 269 ГПК України свідчить, що докази, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на учасника справи покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.
Отже, така обставина як відсутність існування доказів на момент звернення до суду з відповідним позовом взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення наведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №916/3130/17).
Частиною 8 ст. 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Водночас, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №756/1529/15-ц).
Обґрунтовуючи своє клопотання про витребування доказів у вказаних осіб, позивач зазначив, що такі докази він не зміг самостійно отримати, оскільки в запитуваних документах міститься інформація з обмеженим доступом, у тому числі конфіденційна, яка охороняється законом, через що на письмові запити позивача утримувачі цих документів відмовляли в їх наданні або взагалі не надавали відповідей.
Дослідивши обставини, що викладені в клопотанні позивача, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах  другій  та  третій  статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Зважаючи на те, що заявником не обґрунтовано неможливість подання такого клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні відповідного клопотання.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
До Господарського суду міста Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит" про визнання протиправним, недійсним, нікчемним правочину, переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності, витребування акцій та зобов`язання вчинити певні дії.
У обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 21.08.2019 на відкритих торгах (аукціоні), організованих в порядку виконання вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", позивачем були придбані у ПАТ "КБ "Надра" (яке перебувало у процедурі ліквідації) прості іменні акції у кількості 9 000 штук, емітентом яких є ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа".
Проте 06.12.2019 ТОВ "ФК "Фаворит" - акціонер ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" незаконно, поза фондовою біржою, на підставі договору купівлі-продажу набуло вказані акції у свою власність за відсутності у відповідача переважного права на придбання зазначених цінних паперів. У позові ОСОБА_1 просить:
- визнати протиправним, недійсним та нікчемним договір купівлі-продажу простих іменних акцій емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа", міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (ISIN) UA4000062632 у кількості 9 000,00 штук, що був укладений та (або) виконаний 06.12.2019 ПАТ "КБ "Надра" з ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" поза фондовою біржою;
- перевести на ОСОБА_1 права та обов`язки покупця простих іменних акцій емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа", міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (ISIN) UA4000062632 у кількості 9000 шт., за результатами відкритих торгів (аукціону), що відбулися 21.08.2019 на фондовій біржі ПрАТ "Фондова біржа "Перспектива" за ціною 2 304,00 грн;
3) визнати право власності ОСОБА_1 на зазначені акції у кількості 9000 шт. з 21.08.2019;
4) витребувати прості іменні акції емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа", міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (ISIN) UA4000062632, у кількості 9 000 штук у особи або осіб, у володінні якої (яких) після набрання у справі рішення суду законної сили, а у випадку касаційного оскарження судового рішення - після проголошення постанови суду касаційної інстанції у справі, перебуватимуть ці акції, та зобов`язати таку особу або таких осіб здійснити зарахування зазначених простих іменних акцій емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" у кількості 9000 штук на рахунок в цінних паперах ОСОБА_1 , відкритий в АТ "БТА Банк", за наступними реквізитами: депозитарний код рахунку в цінних паперах № НОМЕР_1 , МФО 301432.
04.05.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Фондова Біржа "Перспектива" здійснювати відчуження спірних цінних паперів, які є предметом позову у справі № 910/3748/20, а саме: простих іменних акцій емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" ((ISIN UA4000062632) у кількості 9000 штук (власником яких був ПАТ "КБ "НАДРА"), до набрання рішенням суду у справі № 910/3748/20 законної сили.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 
Відповідно до  статті 136 ГПК України  забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені  статтею 137 цього Кодексу  заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії (ст.  136,  137 ГПК України).
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Отже, забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Згідно з п. 1  постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011  у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.
Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить в кожному конкретному випадку встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
У даному випадку необхідність застосування заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує протиправною поведінкою відповідача під час придбання у грудні 2019 спірних акцій. Разом з тим питання незаконності набуття ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" у власність цінних паперів є предметом розгляду самого позову.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 по справі № 914/970/18, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
При цьому пунктом 3 постанови Пленуму ВГСУ № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" передбачено, що достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання    коштів    не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).
Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів констатує, що звертаючись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 мав би довести належними, вірогідними та достатніми доказами, що цінні папери емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" у кількості 9000 штук можуть зникнути, зменшитись чи можуть бути відчужені відповідачем на користь третіх осіб на час звернення до суду в результаті об`єктивних причин (зокрема, у зв`язку із їх відсутністю, перебуванням у власності інших, крім відповідача осіб, тощо) або суб`єктивних причин (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на відчуження акцій або вчинення інших дій з метою переходу права власності на ці акцій іншим особам).
Разом з тим, як вірно вказано судом першої інстанції подана позивачем заява ґрунтується лише на його припущеннях щодо можливого відчуження відповідачем цінних паперів емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа", а відтак, і на припущеннях щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи.
Зокрема, заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить належних та допустимих доказів вчинення відповідачем будь-яких дій, що свідчать про вибуття, починаючи з грудня 2019 (тобто протягом 2, 5 років), із його власності спірних цінних паперів, а доданий до заяви витяг з "Інформації щодо вчинених правочинів поза фондовою біржою" відносно ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа", на переконання колегії суддів, не підтверджує таких обставин, оскільки інформація про продавця, зокрема про продавця - ТОВ "ФК "Фаворит", у ньому відсутня.
Водночас, посилання скаржника на направлений 18.04.2023 до "Фондова компанія "Фаворит" запит про надання інформації щодо укладених (або укладення у майбутньому) відповідачем правочинів, направлених на відчуження спірних цінних паперів, колегією суддів оцінюються критично, оскільки цей запит не підтверджує вчинення відповідачем будь-яких дій з акціями та, як вказує сам заявник, станом на 30.04.2023 відповіді від ТОВ "ФК "Фаворит" йому не надано.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що самі лише твердження скаржника про порушення відповідачем порядку придбання цінних паперів за спірним правочином, не можуть свідчити про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом розгляду поданого позову, а доказів вчинення відповідачем дій, направлених на відчуження спірних акцій третім особам, заявник не надав, у зв`язку із чим судом першої інстанції цілком обґрунтовано та правомірно відмовлено у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.
Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.     
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.  (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскаржувану ухвалу постановлено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі №910/3748/20, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги. 

Розподіл судових витрат
Судовий збір розподіляється відповідно до вимог  статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі №910/3748/20 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі №910/3748/20 - залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за ОСОБА_1 .
4. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі №910/3748/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст складено 18.09.2023.

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                О.М. Гаврилюк