ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/12538/21  Номер провадження 33/814/653/23	Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О.В.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Греся А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2022 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто зі ОСОБА_1  496 гривень 20 копійок судового збору на користь держави.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1  визнано винуватим у тому, що він 16 грудня 2021 року о 06 годині по просп. Московському, 299-А/4 у м. Харків у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського районного суду м. Кременчук від 18 жовтня 2022 року та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: він ( ОСОБА_1 ) не перебував у стані алкогольного сп`яніння, відразу висловив незгоду з результатами проведеного на місці події огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейський безпідставно не запропонував йому пройти згаданий огляд у медичному закладі; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу є неналежним і недопустимим доказом, а встановлені в ньому результати – помилковими, так як у поліції не було змінного мундштука й застосування ними газоаналізатора «Alcotest 6810» здійснено поза межами шестимісячного строку калібрування цього приладу, визначеного в інструкції з його експлуатації; поліцейським долучено небезперервний відеозапис, оскільки він складається з декількох файлів, які не завжди за змістом продовжують один одного, через це є недопустимим доказом; наведені в протоколі обставини перебування апелянта в стані алкогольного сп`яніння не підтверджуються іншими доказами.
ОСОБА_1 і його представник, будучи належним чином повідомленими про місце, дату й час судового засідання апеляційної інстанції, до суду не з`явились. Водночас адвокат заявив клопотання щодо здійснення апеляційного розгляду за його та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутності.
Суд апеляційної інстанції перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду таке.
Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за  керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Вимогами ж п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №287898 16 грудня 2021 року о 06 годині ОСОБА_1 по просп. Московському, 299-А/4 у м. Харків у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Зміст протоколу засвідчено підписами двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та апелянта без будь-яких доповнень і зауважень (а.с.1).
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , за встановлених вище місця, дати й часу в апеляційній скарзі не оспорюється.
Проте, доводи апелянта, які зводяться до неперебування ним при виконанні функцій водія в стані алкогольного сп`яніння та порушення поліцейськими процедури проведення огляду на визначення згаданого стану, є безпідставними.
Так, наведені в протоколі обставини підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з аналізу яких установлено, що 16 грудня 2021 року приблизно о 06 годині ОСОБА_1 по просп. Московському, 299-А/4 у м. Харків керував автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння та був зупинений поліцією. На вимогу поліцейського апелянт, як водій, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці правопорушення з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 0, 58 проміле алкоголю в крові. При цьому, перед проведенням огляду поліцейським було використано новий герметично запакований мундштук, після чого здійснено контрольний замір повітря, який засвідчив відсутність алкоголю в алкотестері, що підтверджує об`єктивність результатів цього технічного засобу й не викликає сумнівів у їх достовірності. Включно до процесу оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вказував на бажання щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на чіткі питання поліцейського не стверджував про те, що є незгодним саме з отриманими результатами його огляду на місці зупинки транспортного засобу (а.с.8).
Навпаки за змістом акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився з указаними вище результатами, отриманими за допомогою застосування технічного приладу, що засвідчено підписом апелянта та двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.4).
Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини підтверджуються змістом зазначеного вище акту й роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 6820», відповідно до яких встановлено перебування ОСОБА_1 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результатами – 0, 58 проміле алкоголю в крові (а.с.3-4).
Усупереч твердженням апеляційної скарги, непроведення огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я не є порушенням процедури його освідування, оскільки, виходячи з тлумачення положень ст.266 КУпАП, такий медичний огляд проводиться лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, в той час як апелянт такої незгоди не висловлював, а погодився з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціального технічного засобу.
Також неспроможними апеляційний суд уважає посилання в апеляційній скарзі на застосування поліцією газоаналізатора поза межами шестимісячного строку калібрування цього приладу.
Пунктом 1 ст.17 Закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність» визначено, що законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. 
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 та він становить 1 рік.
Аналогічний за тривалістю інтервал повірки для приладу «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 установлено й сервісній книжці цього приладу.
З роздруківки технічного приладу «Drager Alcotest 6820» убачається, що остання його повірка (калібрування) здійснена 17 травня 2021 року, а тому на момент проведення огляду 16 грудня 2021 року вказаний алкотестер був використаний поліцейським у межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що становить 1 рік, а не 6 місяців, про що помилково йдеться в апеляційній скарзі.
Правомірність застосування приладу «Drager Alcotest 6820» (ARHE-0222) при освідуванні апелянта підтверджується також і даними свідоцтва №12-01/2816, відповідно до якого на момент проведення огляду ОСОБА_1 повірка названого технічного засобу була чинною до 17 травня 2022 року.
Доводи ж апелянта, які зводяться до неповноти відеозапису, позбавлені підстав, оскільки наявний у матеріалах справи технічний носій інформації з відеозаписами в сукупності з викладеними вище доказами безперечно доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти цим доказам немає. Підстав для визнання їх недопустимими, неналежними чи недостовірними перевіркою матеріалів справи не встановлено.
За таких обставин, доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм з водійським посвідченням серії НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом та довідкою ВАП УПП у Харківській області (а.с.1-2).
Тому, суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП обгрунтовано наклав на апелянта стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу особи, яка притягається  до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2022 року щодо  ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                         О.М. Корсун