Справа № 161/9387/23 	Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/791/23  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
26 липня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління охорони здоров`я Луцької міської ради, про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2023 року

В С Т А Н О В И В:
       
Заявник ОСОБА_1 07 червня 2023 року звернулась в суд із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Заяву мотивувала тим, що є троюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Остання є особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням (хронічне психічне захворювання - параноїдна шизофренія, безперервно-прогредієнтний перебіг, параноїчний синдром, емоційно-вольовий дефект), що обмежує її у самообслуговуванні, орієнтації, спілкуванні, контролю за своєю поведінкою, трудової чи будь-якої іншої діяльності, вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду й лікування, так і постійної сторонньої допомоги, контролю. Вказує, що на теперішній час вона самостійно здійснює цілковитий догляд за сестрою та забезпечує їй усім необхідним. Просила визнати ОСОБА_2 недієздатною та призначити її, ОСОБА_1 , опікуном ОСОБА_2 .
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2023 року цивільну справу за цією заявою передано на розгляд до Володимир-Волинського міського суду Волинської області.
Заявник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду. Вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права та процесуального права, без належного дослідження судом обставин. Як було нею зазначено у заяві, вона проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Така квартира придбана спеціально для проживання останньої, щоб у неї, заявника, була можливість регулярно доглядати за сестрою (квартири розташовані поруч). Раніше ОСОБА_2 проживала у м. Володимир-Волинський (тепер м. Володимир), однак після смерті матері та виписки з КП «Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 м. Луцька Волинської обласної ради» з травня 2023 року вона проживає постійно у м. Луцьк за вищевказаною адресою. Вказує, що вона є єдиною близькою людиною, яка здатна забезпечити догляд та піклування за ОСОБА_2 . Заява про визнання особи недієздатною та встановлення опіки подається за місцем проживання (а не за місцем реєстрації) такої особи. Станом на день подання заяви ОСОБА_2 проживала у м. Луцьк, а станом на день подання апеляційної скарги така особа вже є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 . Подати до Луцького міськрайонного суду Волинської області документ, який підтверджував таку обставину, не було об`єктивної можливості, оскільки він був у процесі обробки та виготовлення відповідними державними органами. Просила скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до Луцького міськрайонного суду Волинської області.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справ.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , як особа, про обмеження цивільної дієздатності якої просить заявник, проживає в місті Володимир-Волинський (так у довідці), Волинської області. Згідно повідомлення т.в.о. директора КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, 16 травня 2023 року ОСОБА_2 була виписана зі стаціонару, та на лікуванні КП «ВОПЛ м. Луцька» Волинської обласної ради не перебуває.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про передачу справи на розгляд до Володимир-Волинського міського суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).
Частиною 1 ст. 295 ЦПК України передбачено, що заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.
Отже, підсудність розгляду даної категорії справ визначається місцем проживання особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у психіатричному закладі, місцем знаходження цього закладу.
Згідно ч.1 ст. ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Правовідносини щодо місця проживання фізичної особи регулюються також Законом «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Цим Законом регулюються відносини реєстрації фізичних осіб при зміні місця їх проживання або перебування за їх заявою.
Згідно ст. 3 цього Закону місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у разі, якщо особа проживає у двох і більше місцях вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.
Як вбачається із доданої до заяви копії довідки КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» ОСОБА_2 станом на 04 травня 2023 року була зареєстрована за адресою: м. Володимир-Волинський, вул. Генерала Шухевича.
При цьому із викладених у заяві обставин та матеріалів справи не встановлено, що ОСОБА_2 здійснила перереєстрацію місця проживання чи повідомила орган реєстрації про своє місце перебування або на час звернення із заявою ОСОБА_1 перебувала у лікувальному закладі в м. Луцьк.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 з травня 2023 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації, не можуть братися судом до уваги, оскільки така обставина станом на день вирішення питання про передання справи за підсудністю не підтверджувалася жодними належними та допустимими доказами.
Твердження заявника про те, що у період з дня звернення до суду із цією заявою та до дня постановлення оскаржуваної ухвали у неї не було можливості подати докази, які б підтверджували факт зміни місця реєстрації, оскільки саме у такий документ перебував у процесі обробки та виготовлення відповідними державними органами, колегія суддів оцінює критично. 
Згідно копії інформації з Реєстру Луцької міської територіальної громади щодо ОСОБА_2 , остання зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , лише 23 червня 2023 року.
Заява до суду подана 07 червня 2023 року. Оскаржувана ухвала постановлена 12 червня 2023 року, а тому зміна реєстрації місця проживання ОСОБА_2 після ухвалення такого судового рішення не впливає на правильність висновків суду першої інстанції щодо невідповідності заяви ОСОБА_1 правилам територіальної підсудності відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України.
Таким чином, оскільки на час звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки, остання на лікуванні у м. Луцькі не перебувала, а її зареєстроване місце проживання знаходилося на території, на яку поширюється юрисдикція Володимир-Волинського міського суду Волинської області, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачуваних законом підстав для передачі справи на розгляд до іншого суду.
За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає  справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст. ст. 295, 367, 369, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення. Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2023 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді