ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua
Головуючий у першій інстанції: Тихоненко О.М.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2023 року                                                                                        Справа № 620/959/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                                    Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у справі 

за позовом           ОСОБА_1 

до                      ІНФОРМАЦІЯ_3 
Державної прикордонної служби України 
(військова частина НОМЕР_1 ), 

ІНФОРМАЦІЯ_1 
(військова частина НОМЕР_2 )

про                     визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :
          Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - Відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі - Відповідач-2), в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3, які полягають у невидачі наказів про виплату позивачу додаткової винагороди за період з липня 2022 року по грудень 2022 року включно на підставі бойового розпорядження;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти та подати до ІНФОРМАЦІЯ_1 списки, передбачені додатками 2 до наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» та від 30.07.2022 № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» стосовно Позивача за період з липня 2022 року по грудень 2022 року включно;
- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування позивачу додаткової винагороди як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з липня 2022 року і по грудень 2022 року включно, у розмірі 70000,00 грн щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та невиплаті вказаної додаткової винагороди - протиправними;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з липня 2022 року і по грудень 2022 року включно, щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з липня 2022 року він приймає безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей, у зв`язку з чим, вважає, що в нього наявне безумовне право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі 70000,00 грн.
2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), які полягають у неповідомленні ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України) про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.08.2022 по 31.12.2022;
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України) інформацію про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.08.2022 по 31.12.2022, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №  392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», а також наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168».
У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в період з серпня по грудень 2022 року, а саме: з 06.08.2022 по 07.08.2022; з 20.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 06.11.2022; з 15.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022.
Разом з тим, суд зауважив, що списки, передбачені додатком 2 до наказів №  392-АГ та № 164-АГ, ІНФОРМАЦІЯ_3 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) не направлялись.
При цьому суд вказав, що недотримання органами Держприкордонслужби вимог наказів № 164-АГ, № 392-АГ та № 628-АГ в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, у тому числі право на отримання спірної додаткової винагороди.
3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Відповідач-1 зазначив, що ним не були направлені списки, передбачені додатком 2 до наказів № 164-АГ, №  392-АГ, щодо Позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_2 ), оскільки збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовцями ДПСУ з відбиття атак, збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів, у разі їх захоплення, зокрема перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом.
Разом з тим Відповідач-1 у своїй скарзі зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 немає можливості повідомити причини невиплати Позивачу спірної додаткової винагороди, оскільки він перебуває на фінансовому забезпеченні у 24 прикордонному загоні.
Також Апелянт вказує, що Позивач не звертався до командування прикордонного загону з рапортом для отримання довідки про безпосередню участь у бойових діях або в забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з липня 2022 року по грудень 2022 року.
Також Відповідач-1 зазначає, що до нього ( ІНФОРМАЦІЯ_3) не надходили від прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 документи, які б підтверджували прийняття Позивачем безпосередньої участі у бойових діях або в забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цієї справи в цілому.
           4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
           5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Відповідача-1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3), в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.
          При цьому у своєму відзиві Позивач звертає увагу на те, що його безпосередня участь у бойових діях або заходах, яка надає йому право на додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, підтверджується довідкою, виданої військовою частиною НОМЕР_1 .
          Водночас Позивач наголошує, що Відповідач-1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3) усупереч вимогам чинного законодавства в період з липня по грудень 2022 року не передавав списки до ІНФОРМАЦІЯ_1 для виплати йому спірної винагороди.
6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 121-ОС від 18.03.2022 ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період, призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - машиністом екскаватора інженерно-позиційної групи відділення інженерного забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 5-вв від 07.04.2022 позивача направлено у службове відрядження до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з 07.04.2022, з метою прийняття участі у заходах.
Позивач перебуває у службовому відрядженні у 105 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_1 ) в період з 07.04.2022 по даний час.
У вказаний період службового відрядження Позивач перебуває на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 .
Листом ІНФОРМАЦІЯ_3 імені Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) від 26.08.2022 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено Список військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які приймали безпосередню участь у бойових діях або заходах з квітня по липень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_1 .
Указаним Списком, що направлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 у серпні 2022 року, підтверджується, що позивач (пункт 880 Списку), зокрема, у період з 01.07.2022 по 05.07.2022 Позивач приймав безпосередню участь в бойових діях або заходах у складі військової частини НОМЕР_1 .       
Згідно з інформацією про грошове забезпечення Позивача за 2022 рік, Позивач у вересні 2022 року отримав додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 (70000 грн) за квітень-липень 2022 року включно.
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 № 4904 Позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в період з серпня по грудень 2022 року, а саме: з 06.08.2022 по 07.08.2022; з 20.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 06.11.2022; з 15.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022
Списки, передбачені додатком 2 до наказів № 392-АГ та № 164-АГ, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) не направлялись.
8. Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання додаткової винагороди в розмірі 70000,00 грн у період з липня по грудень 2022 року, звернулася до суду з цим позовом.
9. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно зі ст. 1-1 Закону № 2011-XII законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування приписано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №  341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою виконання вимог Постанови № 168 та для врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ № 392-АГ), пунктом 1 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до п. 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Пунктом 5 Наказу №392-АГ передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.
Згідно з п. 11 Наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.
Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (п. 12 Наказу № 392-АГ).
У подальшому 09.12.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ № 628/8/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ №628-АГ), який застосовується з 01.12.2022, пунктом 8 якого передбачено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу
Висновки суду апеляційної інстанції.
10. Отже, військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, збільшується до 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
11. Перевіряючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей у періоди з 06.08.2022 по 07.08.2022; з 20.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 06.11.2022; з 15.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022.
При цьому зазначені обставини підтверджуються довідкою від 02.03.2023 №4904, виданою військовою частиною НОМЕР_1 (Відповідачем-1).
12. Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ) списки, передбачені додатком 2 до наказів №392-АГ, № 164-АГ, № 628-АГ, за період, зокрема із серпня по грудень 2022 року, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) не направлялися.
13. Разом з тим, судова колегія вважає, що недотримання органами Держприкордонслужби вимог законодавства в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.
14. Доводи Апелянта про те, що ним не були направлені списки, передбачені додатком 2 до наказів №392-АГ, № 164-АГ, № 628-АГ, зокрема щодо Позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовцями ДПСУ з відбиття атак, збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів, у разі їх захоплення, зокрема перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані з підстав, наведених вище.
При цьому у контексті аналізу таких доводів апеляційної скарги судова колегія звертає увагу на те, що факт безпосередньої участі Позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей у періоди з 06.08.2022 по 07.08.2022; з 20.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 06.11.2022; з 15.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022 підтверджується довідкою, виданою самим же Апелянтом.
Тому, наведені вище доводи апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_3, спростовуються матеріалами справи.
Водночас колегія суддів зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Відповідачами не було надано доказів щодо визнання вказаної вище довідки недійсною та/або нечинною.
15. Доводи Апелянта про те, що Позивач не звертався до командування прикордонного загону з рапортом для отримання довідки про безпосередню участь у бойових діях або в забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, судова колегія до уваги не приймає, оскільки неотримання Позивачем відповідної довідки жодним чином не звільняє Відповідача-1 від обов`язку з направлення Відповідачу-2 щомісячно списку за формою, визначеною у додатку 2 до наказів № 392-АГ, № 164-АГ, № 628-АГ. 
Втім, як установлено вище, відповідних дій в/ч НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 вчинено не було.
16. У контексті встановлених обставин цієї справи та аналізу доводів апеляційних скарг колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.  
17. Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що Позивач набув право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою №  168, пропорційно до періодів його участі в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 06.08.2022 по 07.08.2022; з 20.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 06.11.2022; з 15.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022.
18. З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в частині вимог щодо визнання протиправним неповідомленні ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України) про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.08.2022 по 31.12.2022.
19. Аналізуючи всі доводи Апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
20. Отже, доводи апеляційної не спростовують висновків суду і Апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
21. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
22. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_3 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 )  підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року - без змін.
23. Розподіл судових витрат.
Щодо судових витрат на сплату судового збору.
Відповідно до статті 139 КАС України, з огляду на результат апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Щодо судових витрат на правничу допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу.
Відповідно до частин першої, другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від     12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Судова колегія встановила, що 15.05.2023 між Позивачем і АО «Кушнеренко та партнери» укладено договір № 301 про надання правової допомоги.
Відповідно до акта виконаних робіт за вказаним договором від 31.07.2023 під час розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції Позивачу надавалася правнича допомога адвоката щодо консультування з підстав та порядку подання відзиву на апеляційну скаргу (1 год.), вивчення судової практики (1 год.), написання та подання відзиву на апеляційну скаргу (2  год.).
Згідно з прибутковим касовим ордером від 15.05.2023 № 301 Позивачем сплачено за послуги, надані йому на підставі вказаного договору, 4000,00 грн.
Отже, Позивачем понесено витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 4000,00 грн, що підтверджується достатніми та необхідними доказами.
Таким чином, відповідно до наведених вище норм КАС України Позивач має право на відшкодування вказаних витрат за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача-1.
          Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року - без змін.
          Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) понесені ним судові витрати в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 08 серпня 2023 року.

Головуючий суддя                                        О.В. Епель

Судді:                                                            О.В. Карпушова

                                                                                          Є.І. Мєзєнцев