ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 вересня 2023 року           справа №200/4444/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 р. у справі № 200/4444/22 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                              У С Т А Н О В И В: 

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року у справі № 200/4444/22 адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 914270130592 від 13.09.2022 року про відмову в перерахунку пенсії, яким ОСОБА_1 було відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року та із зменшенням віку за Списком № 2 згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 року у даній справі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року у справі № 200/4444/22 змінено шляхом викладення абзацу 3 резолютивної частини цього рішення у наступній редакції:
"Зобов`язати Головне управління в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року та із зменшенням віку за Списком № 1 згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року".
В іншій частині вищевказане рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року у справі № 200/4444/22 залишено без змін.
01.05.2023 року ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду у даній справі на підставі поданої ОСОБА_1 заяви виправлено описку, допущену в постанові від 29.03.2023 року, шляхом заміни в абзаці 5 резолютивної частини постанови фрази: "Зобов`язати Головне управління в Донецькій області" на фразу "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області" та фрази "із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року" на фразу "із зарахуванням до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року".
02.05.2023 року від ОСОБА_1 (далі - заявник) до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, яка подана на підставі статті 383 КАС України.
Відповідно до вказаної заяви заявник просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.04.2023 року про відмову у переведенні на пенсію за віком, прийняте на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року по справі № 200/4444/22;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року по справі № 200/4444/22, врахувавши висновки суду щодо зарахування до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року та зменшення віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам, згідно з пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Ухвалою суду від 05.05.2023 року вказану заяву було повернуто заявнику.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказану ухвалу задоволено. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05.05.2023 року у даній справі  скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Як було вказано вище, фактично у даній заяві заявник просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, а також зобов`язати відповідача виконати рішення суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 р. у справі № 200/4444/22 заяву ОСОБА_1 від 02.05.2023 року про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі № 200/4444/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу суду та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву позивача від 19.05.2023 року, подану в порядку ст. 383 КАСУ. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.    
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Таким чином, суд, у межах розгляду заяви у порядку статті 383 КАС України, позбавлений можливості визнавати протиправним та скасовувати рішення суб`єкта владних повноважень чи зобов`язувати його вчиняти якісь дії, оскільки це не передбачено статтею 383 КАС України, а можливо лише у порядку позовного провадження, тобто, у випадку звернення заявника до суду з відповідною позовною заявою у загальному порядку та прийняття відповідного рішення суду за результатами розгляду такої позовної заяви.
У той же час суд зазначає про відсутність підстав для постановлення окремої ухвали у порядку статті 249 КАС України за даною заявою.
Після апеляційного перегляду рішення суду у даній справі, 29.03.2023 року було змінено рішення суду першої інстанції, проте у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції була відсутня фраза щодо зобов`язання відповідача зарахувати час перебування заявника на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року до пільгового стажу саме на підземних роботах.
Таке зобов`язання (щодо зарахування до пільгового стажу саме на підземних роботах) виникло у відповідача лише після виправлення судом апеляційної інстанції описки у постанові від 29.03.2023 року ухвалою від 01.05.2023 року.
Таким чином, обов`язок щодо зарахування стажу заявника до пільгового стажу саме на підземних роботах, виник у відповідача лише після 01.05.2023 року, тобто, вже після прийняття ним рішення від 11.04.2023 року про відмову у переведенні заявника на пенсію за віком.
Суд зауважує, що після виправлення помилки ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2023 року, відповідачем, на виконання рішення суду від 05.12.2022 року у даній справі було прийнято нове рішення - від № 914270130592 від 16.05.2023 року, про відмову у переведенні на пенсію за віком, прийняте на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року по справі № 200/4444/22.
Тобто, після прийняття рішення відповідача від 11.04.2023 року (яке є предметом даної заяви) ним було прийнято пізніше у часі рішення, яким враховано виправлення, внесені у постанову суду апеляційної інстанції у рішення суду та обов`язок застосовувати положення пункту “а” частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788) в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року. 
Після прийняття вказаного рішення відповідачем зараховано спірний пільговий стаж заявника саме до стажу за підземними роботами, що підтверджується відповідним витягом з підсиситеми “РС-право” станом на 17.07.2023 року.
Крім цього, суд зазначає про те, що Відповідно до пункту “а” частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року (саме у цій редакції вказану норму зобов`язано відповідача врахувати постановою суду апеляційної інстанції) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;
Отже, навіть із застосуванням вказаних правил зниження віку для призначення пільгової пенсії за списком № 1, заявник такого віку не досяг, про що він сам, вірно зазначив у даній заяві (60 років за статтею 12 Закону № 1788 - 23 повних роки пільгового стажу = 47 років, у той час як позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та ані станом на момент звернення із заявою про переведння на пенсію за віком (05.07.2021 року), ані на даний момент не досяг 47-ми річного віку). 
Зазначення у вказаному рішення помилкової підстави для відмови (щодо відсутності необхідного стажу) у переведенні заявника на пенсію за віком не впливає на відповідне право заявника, оскільки він, із зазначених вище причин, права на таке переведення не має.
Суд зазначає, що прийняте пізніше у часі рішення відповідача № 914270130592 від 16.05.2023 року, про відмову у переведенні на пенсію за віком, прийняте на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року по справі № 200/4444/22) рішення містить аналіз та мотивування щодо зниження пенсійного віку та застосування пенсійного віку, встановленого пунктом “а” статті 13 Закону № 1788 у вищевказаній редакції, що вказують на те, що вказаний висновок суду було враховано під час прийняття нового рішення. 
Крім цього, заявником, окрім даної, подано ще одну заяву у порядку ст. 383 КАС України (від 19.05.2023 року) саме щодо нового рішення відповідача № 914270130592 від 16.05.2023 року. 
Отже, саме останнє у часі (новіше) рішення відповідача № 914270130592 від 16.05.2023 року, а не рішення від 11.04.2023 року, є остаточним рішенням, прийнятим відповідачем на виконання рішення суду у даній справі та таким, що потребує оцінки суду, яка буде надана в ухвалі щодо розгляду заяви заявника від 19.06.2023 року у порядку ст. 383 КАС України (яка подана відносно саме останнього у часі рішення відповідача).  
Враховуючи викладене колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо залишення даної заяви від 02.05.2023 року без задоволення.
          
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 р. у справі № 200/4444/22 - залишити без задоволення.                                                                                  Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 р. у справі № 200/4444/22 - залишити без змін.                                                                                                 
Повне судове рішення складено 19 вересня 2023 року.     
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     І.В. Геращенко

                                                                                                               Е.Г. Казначеєв