УХВАЛА

09 серпня 2023 року 
м. Київ

справа №400/5354/22
адміністративне провадження № К/990/26634/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі № 400/5354/22 за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» про визнання дій протиправними, зобов`язання підготувати та направити до територіального пенсійного органу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області», в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною категорією посади, що позивач займав на день звільнення, станом на листопад 2019 року, з обов`язковим зазначенням надбавки за оперативно-розшукову діяльність (28%) для проведення з листопада 2019 року перерахунку основного розміру пенсії; зобов`язати відповідача підготувати та направити позивачу та до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за відповідною посадою, що позивач займав на день звільнення станом на листопад 2019 року для проведення перерахунку пенсії з листопада 2019 року перерахунку пенсії з урахуванням: посадового окладу - 2500 грн, окладу за спеціальним званням (майор поліції) - 2000 грн, надбавки за стаж служби в поліції (40%) - 1800 грн, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції (44,91 %) - 2829,33 грн, надбавки за оперативно-розшукову діяльність (28%) - 1260 грн, надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10%) - 250 грн, премії (62,58%) - 5869,58 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.05.2023, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023, у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Предметом оскарження в даній справі є дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною категорією посади, що позивач займав на день звільнення, станом на листопад 2019, з обов`язковим зазначенням надбавки за оперативно-розшукову діяльність (28%) для проведення з листопада 2019 перерахунку основного розміру пенсії.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув в порядку спрощеного позовного провадження.
Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
На обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа має для нього виняткове значення, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Оцінивши доводи касаційної скарги в частині посилань на підпункт «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на те, що справа має для нього виняткове значення є необґрунтованим, оскільки такі посилання мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі. Крім того, такі посилання з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії винятково значимих.
Незмістовними є посилання на положення підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, оскільки скаржником не зазначено, які саме обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, підлягають спростуванню та в якій саме справі таке спростування здійснюється або здійснюватиметься в майбутньому.
Незмістовним є й посилання на приписи підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, так як для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми, що у касаційній скарзі відсутнє.
В частині наведених у касаційній скарзі обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції така містить посилання на підстави незгоди з рішенням суд апеляційної інстанції щодо застосування нормативно-правових актів.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а», «б», «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі наявні посилання скаржника, крім іншого, і на неврахування судом апеляційної інстанції висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №420/2473/22. Однак, правова позиція, висловлена у вказаній постанові, стосується іншого питання пенсійного забезпечення, вирішення якого напряму не пов`язане з предметом і підставами позову у цій справі, тобто, не є релевантними.
Крім того, Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі № 400/5354/22 за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» про визнання дій протиправними, зобов`язання підготувати та направити до територіального пенсійного органу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                        Л.В. Тацій
Суддя                                        С.Г. Стеценко
Суддя                                         Т.Г. Стрелець