Постанова
Іменем України
 
28 вересня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 824/84/23
провадження № 61-8937ав23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібний С. О., Ступак О. В.,
                                  
учасники справи:
позивач в третейському спорі (стягувач) - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
відповідачі в третейському спорі (боржники): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року у складі судді Приходька К. П. у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 липня 2011 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», що є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог заяви 
 
Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 липня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - «Укрсоцбанк») задоволено частково. Стягнуто як із солідарних боржників з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 1 087 519,21 грн заборгованості. Стягнуто як із солідарних боржників з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 11 275,19 грн витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.
 
05 червня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява  ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 липня 2011 року.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала на підставі частини сьомої статті 454 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з пропуском строку, встановленого цією статтею на оскарження рішення третейського суду.
 
Ухвала суду першої інстанції обґрунтовувалася тим, що рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 638/11 ухвалено 28 липня 2011 року, отже строк на оскарження рішення закінчився 27 жовтня 2011 року. А заявник із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 липня 2011 року  ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду 02 червня 2023 року, тобто поза межами строку, встановленого статтею 454 ЦПК України.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги, позиції інших учасників справи 
 
16 червня 2023 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , подав через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції - Київського апеляційного суду.
 
Вказує на те, що відповідачі взагалі не знали і не могли знати про існування рішення третейського суду від 28 липня 2011 року, оскільки не були належним чином повідомлені та не отримували рішення третейського суду, отже не мали можливості звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду у тримісячний термін з моменту ухвалення рішення.
 
Також заявник зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано рішення  Конституційного суду від 06 квітня 2022 року, яким пункт 1 частини п`ятої статті 454 та частину 7 статті 454 ЦПК України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
 
В рішенні Конституційного Суду України також зазначено, що пункт 1 частини п`ятої, частина сьома статті 454 ЦПК України, визнані неконституційними, втрачають чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.
 
Заявник посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30 березня 2023 року у справі № 3/2021, від 20 травня 2022 року у справі № 824/236/21, від 02 червня 2022 року у справі № 814/477/21, від 09 червня 2022 року у справі № 824/3/22, про те, що з урахуванням пункту 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 454 ЦПК України, які визнані неконституційними, суди повинні досліджувати питання поважності пропуску строку на подання заяви про оскарження рішення третейського суду, передбаченого вимогами частини п`ятої статті 454 ЦПК України.
 
Крім того, заявник зазначає, що Київський апеляційний суд повернув заяву ОСОБА_1 без попереднього дослідження та надання відповідних висновків щодо вирішення питання про поновлення пропущеного заявником строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, чим порушив вимоги процесуального законодавства України, принцип правової визначеності та права сторін на справедливий судовий розгляд за пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.
 
На момент розгляду справи Верховним Судом відзивів на апеляційну скаргу адвоката Корець Ю. О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 не надходило.
 
Рух справи у суді апеляційної  інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2023 року, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 ; витребувано з Київського апеляційного суду матеріали справи № 824/84/23; надано строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.
 
У липні 2023 року матеріали справи № 824/84/23 надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу № 824/84/23  до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на 28 вересня 2023 року.Інформацію про дату розгляду справи оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції щодо законності ухвали про повернення заяви про скасування рішення третейського суду
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню, оскільки його ухвалено з порушенням норм процесуального права.
 
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Повертаючи заяву, Київський апеляційний суд як суд першої інстанції виходив із того, що заява про скасування рішення третейського суду подана після закінчення строків, встановлених частиною п`ятою статті 454 ЦПК України.
 
Верховний Суд не погоджується з таким висновком Київського апеляційного суду, виходячи з наступного.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та правове обґрунтування
 
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, тобто спір, який або вже існує, або може виникнути у майбутньому між сторонами договору. Стаття 4 Закону України «Про третейські суди» визначає серед інших такі принципи організації і діяльності третейського суду: законності (пункт 1), незалежності третейських суддів та підкорення їх тільки законові (пункт 2), змагальності сторін, свободи в наданні ними третейському суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 4), всебічності, повноти та об`єктивності вирішення спорів (пункт 10).
 
Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів врегульовано розділом VІІІ ЦПК України «Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів».
 
Відповідно до частини першої статті 454 ЦПК України і частини другої статті                          51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене шляхом звернення до суду із заявою про його скасування сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки.
 
Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом (частина третя статті 454 ЦПК України).
Заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: 1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; 2)особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом (частина п`ята статті 454 ЦПК України).
 
Частина сьома статті 454 ЦПК України містить правило про те, що заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою статті 454 ЦПК України, повертається.
 
Рішенням Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 2-р(II)/2022                        у справі № 3-9/2019(206/19) за конституційною скаргою ОСОБА_4  щодо відповідності Конституції України(конституційності) пункту 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 454 ЦПК України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункт 1 частини п`ятої, частину сьому статті 454 ЦПК України у тому, що вони унеможливлюють поновлення судом строку на подання особою, яка є стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, заяви про скасування рішення третейського суду.
 
Водночас Конституційний Суду України вказав, що пункт 1 частини п`ятої, частина сьома статті 454 ЦПК України, визнані неконституційними, втрачають чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України „Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.
 
Тому до спливу зазначеного періоду указана норма підлягає застосуванню, але  з урахуванням висновків Верховного Суду.
 
Здійснюючи тлумачення положень частини сьомої статті 454 ЦПК України, Верховний Суд зазначає, що зазначена норма процесуального права не є імперативною, цей строк не є преклюзивним (присічним), оскільки не містить заборони на поновлення цього строку, як, наприклад, це передбачено у частині другій статті 358, частині третій статті 394, частині третій статті 424 ЦПК України та інших нормах.
 
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина перша                   статті 120 ЦПК України).
 
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша та друга статті 126 ЦПК України).
 
За частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Ураховуючи те, що пункт 1 частини п`ятої, частину сьому статті 454 ЦПК України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), суд першої інстанції не дослідив питання поважності пропуску строку на подання ОСОБА_1 заяви про оскарження рішення третейського суду, передбаченого вимогами частини п`ятої статті 454 ЦПК України.
 
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду                            від 09 червня 2022 року у справі № 824/3/22, від 02 червня 2022 року у справі                       № 814/477/21, від 14 травня 2020 року у справі № 781/2/2018, провадження                         № 61-41606ав18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 755/7631/20 (провадження                  № 61-12521ав20) та від 20 травня 2022 року у справі № 824/236/21 (провадження                № 61-19239ав21).
 
Виходячи з викладеного, Київським апеляційним судом передчасно повернуто заяву ОСОБА_1  про скасування рішення третейського суду.
 
Тож апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
За правилами пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі,                          і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
Враховуючи те, що судом першої інстанції повернуто заяву без попереднього дослідження та надання відповідних висновків щодо вирішення питання про поновлення пропущеного заявником строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до апеляційного суду, як суду першої інстанції.
 
Щодо судових витрат
 
Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, із розподілу судових витрат.
 
Оскільки розгляд справи не закінчено, то питання про розподіл судових витрат не вирішується.
 
Керуючись статтями статтею 24, частиною другою статті 351, 367, 369, статтею 374, 379, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 а задовольнити.
 
Скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: | І. Ю. Гулейков         С. О. Погрібний         О. В. Ступак